20 A GOMBÁK MEGHATÁROZÁSA. 



egyes csoportok ós fajok behatóbb, monografikus leírása, melyben az élettani 

 viszonyok is behatóbban volnának méltatandók ; az alsóbbrendűekre nézve 

 pedig az, hogy a nagyon is sok ismeretlen faj kellően meghatároztassék. 



A mi a gombák mai rendszerének felfogását illeti, a fonalas gombáké 

 mindenesetre a természetes rokonság szemelőtt tartásával felépültnek mond- 

 ható ; a baktériumok rendszere azonban alapjában véve mesterséges, mert 

 hiszen a főbb osztályozás tisztán a gömb-, pálczika- vagy csavarosalakok 

 szerint történik. 



Természettörténeti szempontokból pedig kétségtelen, hogy a gombák, 

 egyszerű alkotásuknál fogva a növényország legalsó osztályai közé tartoznak 

 ugyan, e helyzetük azonban nem azonosítható a történeti kifejlődés sor- 

 rendjével, mert — habár a baktériumok ama kis csoportja, a mely önálló 

 áthasonításra képes, közvetetlenebb vonatkozásban lehet ugyan a Földet legelőször 

 benépesítő szervezetekkel, — a fonalas gombák és baktériumok szaprofita 

 és parazita fajsorozatai csakis akkor bontakozhattak ki, a mikor a magasabb- 

 rendű zöld növények fokozatosan már elterjedtek a Földön. 



E körülmény a gombák rendszerét, történeti szempontokból, a magasabb- 

 rendű zöld növények rendszerével párvonalba és egyúttal elválaszthatatlan 

 kapcsolatba helyezi és így a gombák fajainak történeti helyzetéhez nagyon 

 bonyodalmas viszonyok fűződhetnek, a melyek megítélése még azzal is 

 nehezítve van, hogy éppen a szaprofita és paraszita életmód sok esetben arra 

 vezethetett, hogy a fajok élettani szempontokból czélszerű tökéletesedése, 

 alakbelileg csökkenéssel volt kapcsolatos. Ezáltal az egyszerűbb alak alapján 

 ma fejletlenebbnek vélt fajoknak, fejlődöttebb alkotású rokonaikat idő szerint 

 nem kellett okvetlen megelőzniök, hanem azokat követhették is. Ennek meg- 

 állapításához azonban — különösen az alsóbbrendű gombák körében — nincse- 

 nek olyan morfológiai és fejlődéstani támasztó pontjaink, mint a milyenekkel 

 hasonló esetekben a magasabbrendű zöld növények körében rendelkezünk. 



Végül, ha az ismert szervezetek legalsó határára gondolunk, úgy a 

 lények sorozata azt sejteti velünk, hogy talán vannak még olyanok is, melyek 

 az ismert legapróbb baktérium-fajoknál is sokkal parányiabbak, a melyek 

 meghatározására azonban nincsenek eszközeink és módszereink. Ez irányban 

 természetesen ma még nincsen tere az e.xakt kutatásnak, annál inkább 

 azonban a képzeletnek és a filozófiának, a melyek gondolatainkat a homályos 

 végtelenbe vezetik, a hol — elrejtőzve — még mindig él a »generatio 

 spontanea« elmélete. 



