38 MÁGOCSY-DIETZ SÁNDOR 



Az irodalom tanúsága szerint az Araujia virágát nem a lepkék porozzák 

 be. így nevezetesen Müller H. * szerint az Araujia látogatói a poszméhek, 

 D e 1 p i n ** szerint egy nagy Bomhus-ía'] e virág látogatója, H i 1 d e b r a n d *** 

 szerint méhek és poszméhek, L u d w i gt szerint a poszméhek, a mit K n u t h tt 

 is megerősít. A r c a n g e 1 i ''"■'■t szerint XyJocopa violacea és valószínűleg Bom- 

 &H5-fajok. 



Ezek szerint tehát a lepkék illegitim látogatói volnának a virágnak, a 

 melyek a különben nőtelőző (protandricus) virágban fogódznak meg. 



Hangsúlyoznom kell azonban, hogy én a növény-kertben tenyésző 

 Araujia n poszméhet még elvétve sem találtam, méhet is csak nagyon ritkán. 

 Ellenben gyakran láttam a látogatók között szürkületi lepkéket (vSphingida-kat), 

 melyek között egyesek csak alig egy pillanatra birkóztak meg a porzóléczek 

 illetőleg a csapókészülék ellenállásával, ezért valószínűnek kell tartanom, 

 hogy a Sphings-ek a virág legitim látogatói. A poszméheket, méheket alig lehet 

 legitim látogatóknak tartani, mert a szipókájuk illetőleg a nyelvük nem olyan 

 hosszú, hogy az a mézgyűjtőhöz alkalmasan hozzáférjen. 



Az illegitim lepke-látogatók megfogó dása valószínűleg védekezése a 

 protandrista még nem egészen kifejlődött virágnak a méz hiábavaló kifosztása 

 ellen, mert míg a megfogódzott lepke hullája a virágon elpusztul, a mi 2—3 

 nap alatt bekövetkezik, addig a virág poUiniuma is kifejlődik egészen, sőt a 

 bibe is fogékonynyá válik, a mi több napot is igénybe vesz, mert a virág 

 néha 10—14 napig is nyílva marad, úgy hogy a virág sértetlenül készen áll 

 a legitim látogatók elfogadására ; ha pedig ezek nem jelentkeznének, úgy be- 

 következik a magabeporzás, a mi a budapesti egyetemi növény-kertben 

 meglehetősen ritkán és legföljebb száz közül egy-két ízben esik meg. 



A virág lepkefogása tehát minden valószínűség szerint a védekezés 

 jellegét mutatja^ a mennyiben az illegitim látogatók elriasztására szolgál. 



Staub Móricz: A phaenologiai melegösszegek, mint 

 a növényeknek a levegő hőmérsékletéhez való alkalmaz- 

 kodásának jelzői.^ 



Ama nagy vitának, melyet Ch. Darwin a fajok eredetére vonatkozó 

 elmélete előidézett, egyik főeredménye az volt, hogy a kutatások, a megfigye- 

 lések és a kísérletek alapján megtudtuk, hogy a mit Jean Lamarck már 

 az 1809-ben megjelent »Philosophie zoologique« czímű művében — bár nem 



* Dr. H. Müller: Die Befruchtung der Bkimen durch Insekten. Leipzig, 1873. 

 ** Relazione sull'apparecchio delki fecundazione nelle Asclepiadae. Torino, 1865. 

 *** Botanische Zeitung. 1866, p. 376-378 és 1867, S. 265—287. 



t Lehrb. d. Biologie d. Ptlanzen. Stuttgart, 1895, .S. 502. 

 tt Dr. P. Knuth: Handbuch der Blütenbiologie. 11. Bd., 2.Teil, Leipzig, 1899, p. 67. 

 ttt B. S. Bot. 1899. p. 251—56. — Just's Jahresb. XXVII., S. 226. 

 § Előadta a szerző a növénytani szakosztálynak 1904. évi februárius 10-iki 

 (100-adik) ülésén. 



