50 BERNÁTSKY .IRNŐ 



növénytani osztályában volt rendelkezésemre, másrészről a budapesti, vala- 

 mint a berlini botanikai kerteknek köszönhettem. Kivételes esetben szárított 

 anyagot is használtam. 



A kisebb körre szorítkozó, de lehető részletességgel megejtett vizsgá- 

 lataim közben bizonyos tekintetben hasonló eredményre jutottam, mint 

 R. S c h u 1 z e, a mennyiben a tökéletes megkülönböztető bélyeg csakug_yan 

 kevésnek mutatkozott. így például a szőrképletek hiánya vagy létezése, az 

 epidermisz-sejt alakja stb. nem fogadhatók el minden esetben biztos jellegekűl. 

 Ha azonban méretbeli különbségekre is támaszkodunk, és nemcsak éppen 

 egyetlen egy jellegzetes vonásra fordítjuk figyelmünket, hanem több ilyet 

 összefoglalunk, akkor minden esetben biztosan czélt érünk. Ilyen úton-módon 

 sikerült az összes eddig vizsgált fajokat anatómiailag egj^mástól élesen elvá- 

 lasztani, még pedig sok esetben pusztán csak egy szerv (levél, szár, gyökér- 

 törzs vagy gyökér) alapján. 



A Polygonateae csoportjában például a levél epidermisz-sejtjének fölületi 

 képe nagyon jól használható meghatározásra, ha némely esetben hossz- 

 és szélességi méretük arányát is figyelembe veszszük. A Polygoualiiin offici- 

 náié epidermisz-sejtje közelítőleg téglaalakú, még pedig hossza úgy viszonylik a 

 szélességéhez, mint 2 : 1, sőt úgy is mint 1:1. A P. iniiltiforuui epider- 

 misz-sejtje az előbbiéhez hasonló, de hosszabb és keskenyebb, a hossza úgy 

 viszonylik a szélességéhez, mint 3—4: 1, sőt 5--G : 1. Az erek mentében a sejtek 

 mindig jobban nyúltak és ezeket meghatározáskor csak másodsorban vagy 

 egyáltalában nem veszszük figyelembe. A P. Jatifoliuiu epidermisz-sejtjének 

 oldalfalai zegzugosak, a Majautheimint bifolium epidermisz-sejtje fölületi 

 képen négyszögletesen tört vonalú, a Slreptopus ampIexifoJius epidermisz- 

 sejtjeinek oldalfalai szabályosan hullámosak. A Smilacina stellata epidermisz- 

 sejtje fölületi képen többé-kevésbé a Polygonaliim q/ficinaJis-éhoz hasonló, 

 azonban a Smilacina stellata alsó epidermiszén szőrképletek is vannak, 

 A Polygonatuin verticillatuni epidermisz sejtje hosszú és keskeny, a kereszt- 

 metszeti képen pedig csücskösen kidomborodó. Szőrképletek itt is vannak, 

 úgyszintén a Majanthemuui bifolium és a Polygonatuin latifotiuni levelén 

 is találhatók ; ezek mind egyszerűek és egysejtűek ; a Polygonatiim irrti- 

 cillatnm levelén rövidek és hajlottak, a Polygonatiim latifolium levelén 

 hosszúak és egyenesek, a Snii/ucina stellata levelén hosszúak és csúcsukon 

 hajlottak. 



A g^í^ökérben — melynek anatómiai megkülönböztetése előzetesen leg- 

 nehezebbnek tetszhetik — egyebek között a faedények: nagysága és a falainak 

 vastagsága kitűnő megkülönböztető bélyegeket nyújt, mit mikromillimeterrel 

 mérni lehet. 



Szolgáljanak példákúl a megnevezendő fajok gyökerében a viszony- 

 lagosan legnagyobb faedények átlagos nagyságának (külső átmérőjének) és 

 faluk vastagságának a méretei : 



