A POLYGüNATUM ÉS VELE KOKON NÖVÉNYEK RENDSZERTANI ANATÓMIÁJA. 53 



többi epidermisz-sejthez hasonlítva nagyon nagyok és kissé kiemelkedők, a 

 vékonyfalú epidermisz-sejtek oldalfalai meg nagyon hullámosak, mélyre 

 terjedő öblökkel és nagy karéjokkal. A gyökérben pedig a típusos endo- 

 dermisz hiánya és ezzel karöltve járólag a belső kéregrétegek egyenletesen 

 megvastagodott sejtjei ismét jellemző vonások a Parideae csoportra nézve. 

 Ebből a példából láthatni, hogy egyes feltűnő jellegzetes vonások alapján nem 

 lehet ugyan anatómiai-rendszertani eredményhez jutni, de a fönt említett mód- 

 szerrel és elvek alapján mégis czélt érünk. Hiszen külső morfológiai szem- 

 pontból is éppen a Mcdeola virginica üt cl némileg a Parideae típusától és 

 a Polygonateac csoporthoz közeledik. 



Hogy a Polygonaleae, Parideae és Convallarieae csoportok egj'etlen 

 egy szerv alapján is anatómiailag jellegezhetők, arra vonatkozólag csak a levél 

 (mint a morfológiailag legkönnyebben megkülönböztethető szerv) és a gyökér 

 (mint a morfológiailag legnehezebben megkülönböztethető szerv) főbb vonásai- 

 ról emlékezem meg. 



A Convallarieae levelében a főedénynyaláb alatt, azaz a főérben többé- 

 kevésbé zöld chlorenchym van, és a főér nem emelkedik ki domborúan. 

 Némely esetben a főér erősen kidomborodik ugyan, de ebben az esetben is 

 chlorenchym ból van alkotva az alapszövete, és benne több edénynyaláb 

 vonul végig. 



A Polygonaleae és Parideae levelében a főedénynyalábot (valamint 

 a többi erősebb nyalábot) alulról színtelen vízszövet kíséri, mely akkora ter- 

 jedelmű, hogy a főér ennek következtében mindig domborúan kiemelkedik 

 és egynél több edénynyaláb a főérben soha sincsen. Az említett érmenti víz- 

 szövet különösen az alsó epidermisz szomszédságában némelykor kissé vastag- 

 falú — de el nem fásodó — sejtekből való, azért a collenchym-hez hasonló 

 mechanikai szerepe van, azonban ezek a vastagabbfalú sejtek színtelenek, nem 

 sárgás színűek mint a típusos háncs, és semmiféle részleges vastagodást nem 

 látunk rajtuk. 



A Convallarieae levelében a lélegzőnyílások zárósejtjei az epidermisz- 

 sejtekkel közelítőleg egyenlő nagyok és a keresztmetszeti képen velük egy 

 szinten vannak. Azonkívül a legtöbb esetben mind fölül mind alul vannak 

 lélegzőnyilások. — A Polygonaleae levelében a zárósejtek apróbbak a többi 

 epidermiszsejtnél, és alsó falukkal magasabban vannak, mint az epidermisz- 

 sejteknek befelé erősen domborodó alsó falaik (keresztmetszeti képen). Ehhez 

 járul az is, hogy a Convallarieae levelében az epidermisz-sejtek mindig egyenes 

 vagy legfölebb gyöngén hajlott oldalfalúak, a Parideae levelén pedig mindig 

 erősen, sokszor torzítottan hullámosak, a Polygonaleae levelén meg hol 

 egyenes, hol gyengén hajlott, hol szabályosan hullámosak, gyakran zögzúgos 

 vagy tört vonalúak az oldalfalak (fölületi képen). Szőrképletek csak a Polygonateae- 

 csoportban vannak. Az epidermisz-sejtek rendesen aprók és vastagfalúak a 

 Convallarieae csoportban, rendesen nagyok, sokszor feltűnő nagyok és nyilván 

 (Streptopiis) vizet rejtő szövetként is szerepelnek a Polygonaleae -cso^ovihan ; 

 a Parideae epidermisz-sejtjei mindig nagyon vékonyfalúak, és hogy itt az oldal- 

 falak mindig nagy mértékben hullámosak, az mechanikai korrelácziónak látszik. 



