54 BERNATSKY JENŐ 



A Convallarieae levelében a mcsophyll-sejtek a keresztmetszeti képen 

 rendesen nyúltak, és a középrétegeket nem chlorenchym, hanem nagyscjtü, 

 színtelen vízszövet foglalja el. — A Polygonateae és Parideae levelében a 

 mesophyll nagyobbára közelítőleg négyszögletű vagy sokszögletű és azonos 

 átmérőjű sejtekből való, a középrétegekben pedig semmiféle vízszövet nincsen. 



A gyökérre vonatkozólag a Coiivallarieaf-csopori a nagytömegű bél, az 

 egyenes, pontosan sugaras helyzetű, soha egymással össze nem olvadó és rendesen 

 sok, de szűkebb elemből (tracheid-ok) alakult hadrom-sugarak, valamint a többnyire 

 nagysejtű pericambium révén tér el a többiektől. A Parideae gyökerét külö- 

 nösen az endodermisz szabálytalan, a típustól eltérő kifejlődése vagy inkább 

 tökéletes hiánya, ezzel együtt a legbelső kéregsejtek falainak egyenletes meg- 

 vastagodása (a mi az endodermiszt helyettesíti) és a megfásodás hiánya jellemzi. 

 A Polygonaleac gyökerében a bél — úgy mint a Parideae gyökerében is — nagyon 

 csekély terjedelmű, mert a hadrom-sugarak mélyre behatolnak a gyökér közepe 

 felé, sokszor a legbelső, rendesen nagyobb edényeivel össze is olvadnak, egymásba 

 átmennek. Azonban a Parideac-vol szemben a Polygonateae gyökerében a kéreg 

 egyenletesen fejlődik ki és az endodermisz típusos kifejlődésű. 



Mellékesen megemlíthető, hogy a Rhodea japonica gyökerében másod- 

 lagos szövetképződést volt alkalmam megfigyelni. Ugyanis nyilván sérült helyen 

 a kéregparenchym több sejtje merisztémás jelleget öltött és új, másodlagos 

 kéregparenchymo-t létesített. 



Az eddigiekből látható, hogy a Convallarieae, Parideae és Polygoualeae 

 anatómiailag is természetes rendszerüknek megfelelően csoportosulnak. Hogy 

 ennek mi a jelentősége, azt különösen a Convallaria és Polygonatuin külön- 

 választásának az esete bizonyítja. A régebbi rendszerekben a Convallaria génusz 

 alá a mai Polygon atum-f a jok is tartoztak, így például a Polygonatuin officináié 

 régebbi neve Convallaria Polygonalum, a Polygonatnni latifoliuni-é C. latifolia 

 volt stb. Tekintettel arra, hogy a Convallaria majális és a Polygonatmn-íaiok 

 virágai olyan hasonlók egymáshoz, hogy azt generikus különbségnek nem 

 tekintették, sőt az élő nyelvszokás is ezt a két génuszt egyesíti »gyöngyvirág« 

 és »vad gyöngyvirága néven, a két génusz különválasztása, sőt külön csoportba 

 való osztása bővebb igazolást követel. Itt csak annyi említhető meg, hogy ez 

 a különválasztás a tenyészeti szervek alapján, ontogeniailag és növény- 

 földrajzi szempontból jogosult. Az összes Convallarieae gyökértörzse mono- 

 podiumosan terjed és földfeletti virágzó szára oldalrügyből ered ; a Polygonateae 

 gyökértörzse pedig sympodiumosan terjed meddő korában és a földfeletti szára 

 a főrügyből ered. Azonkívül a Convallarieae elterjedési köre az extratropikus 

 Kelet Ázsiára szorítkozik a Himalaja-val együtt, csak az egy Convallaria majális 

 jutott el egészen Európa partjaiig és Észak-Amerikába (AUeghany-hegység). 

 Ezzel szemben a Polygonateae az egész északi Földgömb körül terjedtek el, 

 úgy hogy tehát Észak-Amerikában is bőven vannak, sőt a Monsun-vidéken, 

 Kelet-Indiában az egyenlítőt is átlépték ; Európában több génuszuk van, közöttük 

 a Polygonalum génusz több fajjal. Hogy az említett csoportosítást ezenkívül 

 az anatómiai szerkezet is igazolja, az eme csoportosításnak a természetszerű- 

 ségét megerősíti. 



