FIUME KS KORNYÉKE TKLSZAKl TENYÉSZETE. 63 



a Japánból való Lonicer-cserjc (Lonicora japcnica Thunb.), — és sok, sok 

 más örökzöld tenyésztett növény, — még a javában bimbózó Rhamniis ala- 

 lerntis L. sem, meg a kanloni-bajnóczfa (Spiraca cantoncnisis í.our.). Ide 

 mellékelem még az itt örökzöld, liánszeríi Passijloni cocridea-i is, a melyen 

 sok, apró czitromhoz hasonló vereslő termés csüngött. 



Nem-fás tenyésztett növények is virítottak itt a szabadban, télidőszakán. 



Ilyenek voltak : a nagylevelű és hatalmas indákat hajtó törvény (Vinca 

 major L.) az ő élénkkék virágaival; a. pompás-szegfű (Dianthus caryophyllus L.) 

 piros és fehér teljesedett virágokkal ; az Iberis semperflorcns L. sátorozó 

 fehér virágokkal ; a fajtlinka (Cheiranthus chciri L.) sárga virágokkal ; a 

 Pt'largoniitiii-ok több faja rózsaszín virágdíszben ; a herti-petrezselyem (Petrose- 

 linum petroselinum [L.J) sárgásan-zöld ernyős virágzatokkal, valamint a vadon 

 is termő keiii-iiinrok (Daucus carota L.), terméses ernyői mellett apróbb és 

 fehérlő virágzatokkal. 



Kétnyári növények itt is a krrU-iniirok és a heiii-pelrezscJveiit, akárcsak 

 nálunk Budapesten ; de nálunk azok nem virítanak, nem is zöldéinek télen, 

 sőt hogy húsos gyökereik télen ki ne fagyjanak, azokat őszszel kiássuk és 

 alkalmas módon elvermeljük, vagy pedig a pinczékben homok közé rejtjük. 

 Ellenben itt a kerli-inurok és a kerti-petrezselyem is zölden áttelel, sőt virít 

 és termést is érlel, egészen élete harmadik évi tavaszáig — a mikor azután 

 kimerülve, száradtan kidől. 



Feltűnő e vidéken úgy a tenyésztett, valamint az önként (spontán) 

 itthonos egynyaras, kétnyaras, sőt évelő dudvás növényfajok viselkedése. 

 Az igazi Lamiiim macidatir.n /.., itt tél derekán is elég bőven virított, — 

 mint évelő dudva. Hosszabb életet nyújt itt az egynyaras dudváknak is az 

 enyhébb éghajlat, ott a kertekben és a szabadban, mint a mi borealis- 

 mikrotherm éghajlatunk alatt. Azokban a konyhakertekben, a melyeknek itt 

 főkincse az a kétnyári fejetlen-káposzta (Brassica acephala [DC.]), a mely itt 

 a köznépnek megbecsülhetetlen téli eledele, télen is ép zöld levélzetű 1 — 2 

 méteres zöld kórója tetején. Nemcsak ez a fejetlen káposzta zöldéi itt, hengeres- 

 dorongos szárát csaknem 2 méternyi magasra növesztvén ; hanem zöldéi, 

 sőt virít sok más gyomnövény is, vele együtt. Ilyen konyhakerti növény- 

 gyomok pl. a virágzásba is induló csorbókák (Sonchus asper (L.|) Sonchus 

 laevis |L.|); a virító és terméstérlelő Mercurialis anntia L. vagyis az egy- 

 nyári-szélfíi : a még terméses Euphorbia peptus /.., a mely szintén egynyári. 

 Hozzájuk társult a kcrtszélen a kétnyaras és most is virító bogács (Cirsium 

 lanceolatum |I^.|). a szintén virító Brassica acephala (DC.) : Peiicedaiiiiiii 

 ceri'ai ia L. : Picris spinnlosa Bért. : Scabiosa agrestis W. K. 



Áttérek ezek után e vidék szárazulata téli évadjának nem virító, de 

 elevenen díszlő, önkéntes jellemző növényzetének a bemutatására. Erdőn-bokron 

 kapaszkodik itt fel mindenfelé az a tüskés, örökzöld iszalag, a melynek tuk- 

 vialián (Smila.x) a neve. A péra (Ruscus aeuleatus L.), a mely itt már elvirí- 

 tott volt, de tele volt tavalyi piros termésekkel, még közönségesebb nála. 

 A felfonódó etruszk-cserje (Lonicera etrusca Santi) ritka helyt található ; 

 ritka iielyt találni a vándor-búzcrt (Rubia pcregrina L.) ; de még ritkábban 



