VIZSGÁLATOK A SZŐLu IJSZTHARMATBETEGSKGÉRŐL. 



Istvánffi Gyula: Vizsgálatok a szőlő lisztharmat- 

 betegségéről.* 



(3 eredeti rajzzal.) 



A lisztharmat szőlőseink rendes vendége. Kitelelő termőlcsteit (perithe- 

 ciűmait) azonban még nem találtuk meg. Kérdés tehát, hogy honnan, miből 

 újul meg, hogyan húzza ki a telet ? 



Régi tapasztalat, hogy ugyanazokon a tőkéken egyik évről a másikra föl- 

 léphet, továbbá kísérleteimből kitűnt, hogy a télen át védekező szerekkel 

 beecsetelt szőlősökben tavaszszal nem újul meg, és azt is tudjuk, hogy őszi 

 metszés után a szőlők a korai lisztharmattól mentesek maradnak, — míg a 

 tavaszi metszésben részesültek betegek lesznek, — különben azonos viszo- 

 nyok között. 



Mindez arra utal, hogy az őszi metszés következtében a lisztharmat telelő 

 szervei eltávolíttattak, vagy hogy a téli védekezés révén elpusztíttattak. 



Gyakorlalilag tehát a leglényegesebb kérdések közé tartozik a lisztharmat 

 kitelelésének a kutatása. Igazi fészkét kell megtalálni, hogy gyökeresen véde- 

 kezhessünk ellene. Sokan foglalkoztak e nehéz kérdéssel és a legellentéte- 

 sebb nézetek jutottak kifejezésre. 



Kapcsolatosan a liszlharmat ellen való sorozatos, több évi időtartamra 

 berendezett kísérleteimmel, ezt a kérdést is vizsgálat alá vettem. 



A következőkben tehát a lisztharmat kitelelésére és azután a védekezésre 

 fogok kiterjeszkedni. 



De Bary szerint a konidiumok a hajtások hónaljában, vagy a rügyek 

 pikkelyei között telelnek ki. 



\M a 1 a szerint is a rügyek pikkelyei között telel ki. Novembertől 

 deczember végéig talált V i a 1 a épeknek látszó lisztharmat-konidiumokat és 

 myceliumot is, mely számos darabra tagolódott. »Ces fragments peuvent 

 s'isoler et germer comme les conidies ; ce sönt de vraies conidies.« 



Wortmann** a lisztharmat kitelelésének a kérdését újból szőnyegre 

 hozta, és a tavaszi fertőző góczokat tüzetesen leírta. Részletesen ismertettem 

 vizsgálatait egy összefoglaló közleményben.*** W rt m an n azt hiszi, hogy a 

 lisztharmat myceliuma a szölü riigyeinek föliiletén vagy belsejében húzza ki a 

 lelet, és esetleg még a tőke kérgébe is behúzódik. Azonban a ráfordított 

 fáradságnak ellenére, nem tudta kimutatni sem a rügyekben, sem más részében 

 a szőlőnek. 



* Előadta a szerző a növén3'tani szakosztálynak 1904. évi februárius 10-ikén 

 tartott (lOO-adik) ülésén. 



** Wortmann J. Beobachtungen über das .'\uftreten von Oídiuni Tuckeri, 

 sowie einige Vorschlage zur Bekainpfung dieses Pilzes. — Weinbau und Weinhandel. 

 XVIII. 1900. Nr. 4., 5., 6. 25—20., 41—42., 51. old. 



*** Istvánffi Gy. A lisztharmat. — Borászati Lapok. XXXIIL 1901. 12. sz. 

 274-278. old. 



Növénytani Közlemények. 1904. 111. kötet, 1—2. füzet. 5 



