76 - ISTVÁNFFl GYULA 



INliután ezt a lényeges kérdést illetőleg kutatásaim folyamán sikerült rész- 

 ben nagyon is elütő, egészen új tényeket megállapítanom, ezeket az elsőség 

 biztosítása érdekében most előterjesztem. 



1. Tel folyamán szedett (januárius 25), künn telelő hajtásokon gyűjtött 

 ép rügyek vizsgálása közben némely egészen zárt rügynek takaró pikkelyeiben, 

 még pedig a boUozatosan egymásru bontló, tehát a tenyészőkúp fölötti rész- 

 ben megtaláltam a Plasnwpara myceliumál. Ez a sejtek közötti űrökben foglal 

 helyet, barnás színű, tömött plazmától duzzadó tömlős hálózat képében járja 

 át a pikkelylevél megsárgult összeesett szöveteit. Ezzel az új megtigyeléssel 

 tehát ki van mutatva a mycelium kitelelése, miből azután C u b o n i föltevé- 

 sének (a megújulásnak) valószínűsége következik. 



2. A lisztharmatos fás hajtások vizsgálása közben azután még egy 

 szinten egészen új megfigyelést tettem* E szerint a Plasmopara télire behúzódik 

 a hajtások kérgébe, és ott telel ki a myceliuma. 



A januárius 25-én leszedett, szabadban tőkén telelelő Zöld-Sylvani fás 

 hajtások kérgében, közvetetlenül az epidermis alatt fekvő elsődleges kéreg- 

 parenchym székhelye a myceliumnak. A mycelium mint azt fölületi metsze- 

 teken, az epidermisen keresztül nagyon szépen látni, sárgásbarnás nagyszemü 

 hálózatot alkot. A háló szemei 5— tí-szögűek és a tömlős, választófalak nélküli 

 mycelium a sejtközötti űrökben foglal helyet. Szemecskés tömött plazmája több- 

 nyire duzzadásig kitölti a tömlős szálakat, helyenként megint összezsugorodik 

 és visszahúzódik a tömlő falától. A szálak átlagosan 9 /.i vastagok, falaik 

 simák. A visszafordított vagyis az epidermisre fektetett, csak két sejtrétegü 

 metszeteken a hálózat elrendeződése legjobban vizsgálható és megállapítható 

 az is, hogy a szálakból helyenként szívók hatolnak a sejtekbe (23. rajz). A 

 parenchym-sejtek többnyire egészen üresek, a mycelium fölemésztette tartal- 

 mukat. Vastagabb, három sejtrétegű metszeteken találtam olyan helyeket 

 is, a hol a szívók hólyagszerűen felduzzadtak, a mi talán táplálékkeresésre 

 vagy felbomlásra vezethető vissza (24. rajz). Az észlelt esetek megegyeznek 

 C u b n i - nak ismeretes rajzával, mely a mycelium-hálózat elrendeződését 

 ábrázolja a szőlő levelében. Mint tudjuk, a Plasmopara myceliuma frissen 

 (főleg szívói) nehezen látható. Éppen ezért vizsgálásra többféle kikészítési eljárást 

 javasoltak. Például a H a n s t e i n • féle átlátszóvá tételt eczetsavval, kálilúggal 

 stb., a vizsgálásra pedig az eczetsavval kevert glycerint ajánlottak. Itt azonban 

 minderre szükség nincsen. Á sötétbarnás mycelium hálózata rendkívül erősen 

 elüt a környező szövetektől, olyannyira, hogy még vastag készítményekben is 

 könnyen felismerhető, és közvetetlenül vízben helyezve vizsgálható. 



A néhány napig nedves közegben tartott vesszők duzzadtabb kérgében 

 a mycelium-hálózat is vizet szí föl, frissebb és duzzadtabb lesz. 



Ott a hol a parenchym-sejtek a kéreg külső rétegeinek beszáradása 

 folytán zsugorodottak, a tömlők összenyomottak és részben megszakadnak. 

 De ez aránylag nagyon ritkán látható. 



* István!" fi G y. de: Sur la perpétuation du mildiou de la vigne. — 

 — Comptes-Rendus de l'Académic des Sciences. CXXXVIII. Nr. 10. (7. Mars, 1904). 

 643—644. old. 



