88 



SZAKOSZTÁLYI ÜGYEK. 



A növénytani szakosztálynak 1903. évi 

 deczember 9-iki (XCVIII.) ülése. 



Elnök Klein Gyula, majd Staub Mó- 

 ricz alelnök ; jegyző : Schilberszky 

 Károly. 



1. Gabnay Ferencz (Budapest) 

 »Terinését későn hullató vadgeszteiiyefa« 

 czimen Budapesten észlelt vadgesztenye- 

 fákról emlékeeik meg, melyek majd két hó- 

 napig — november közepéig — késett 

 terméshullásukról nevezetesek. A termés- 

 falakból készített metszetekből kiderült, 

 hogj' a megfelelő sejtekből az oxalsavas 

 mészkristályok hiányoznak. E késedelem 

 egyfelől a helyi tenyészeti viszonyoknak 

 megfelelő viselkedésen alapulhat, másrészt 

 pedig egyéni jellege lehet az illető fáknak. 



Schilberszky Károly már hosz- 

 szabb idő óta ismételten tapasztalja, hogy 

 Budapest vadgesztenyefa-soraiban (pl. Bu- 

 dán a Lánczhíd és Erzsébet-híd között, a 

 lipótmezei országút mentében) tavaszszal a 

 rügyfakadás tekintetében megfelelő időbeli 

 eltérések mutatkoznak ; a fák többsége 

 már virágzásba jutott, addig ezekkel tő- 

 szomszéd fákon azonban a rügyek még 

 csak fakadozó állapotban vannak. E jelen- 

 ségben egyenes összefüggést lát az elő- 

 adó említette termésbeli késedelemmel, me- 

 l3'et Schilberszky egyenesen egyéni 

 — mutationalis — viselkedésnek tart. Aján- 

 latosnak véli a szóbanforgó kései termésű 

 fák ivadékainak a megfigyelését. 



2. Győrffy István (Kolozsvár) ».4 

 köznép növényi gyógyitószcrei« czímű dol- 

 gozatát Thaisz Lajos terjeszti elő, 

 melyben a Kolozsvár vidékén használatos 

 népies szereket ismerteti a növények köré- 

 ből. Ezek sorában megemlíti azt is, hogy 

 a Physalis Alkekengi mérgező sajátságát 

 az odavaló nép a halaknak vízben való 

 mérgezésére használja. 



M á g o c s y-D ietzSándor a népies 

 szerekkel kapcsolatban megemlékezik arról, 

 hogy különösen a tótok és oláhok több 

 növényt abortivum-nak használnak; ilyen 

 ügyben Szilágy-Somlyóról beküldött anyag 

 vizsgálatából kiderült, hogy az az As- 

 pJenivun Trichoniancs haraszt, melyet mint 

 ilyen hatású szert a világirodalomban se- 

 holsem találunk fölemlítve. 



Thaisz Lajos szerint egyebütt hal- 

 mérgezésre a nadragulyát (Atropa Bella- 

 donna), nemkülönben a Cserna-völgyben 



a különféle ökörfaikkóró- (Verbascum) fa- 

 jokat használják, melyeket egyszerűen a 

 halas-tó vagy patak vizébe dobnak. 



3. Jávorka Sándor (Budapest) 7> Ada- 

 tok a Pilis-hegység növényzetének isnterc- 

 téhez<i czímű előadásában bemutatások kí- 

 séretében mintegy 30-féle növényt sorol 



■ elő a Pilis-hegységről és szomszédos vi- 

 ( .dékéről, melyek az e területre vonatkozó 



rtorisztikai munkákban nincsenek mcg- 

 ^ említve. 



4. Lengyel Béla (Budapest) bemutatja 



I és felolvassa magyar fordításban Kitaibel 

 P á 1 latin nyelven írt levelét Diószegi 

 S á m u e l-hez. A levél az »Irodalomtörté- 

 neti Közlemények«-ben is megjelent, ör- 



j vendetes bizonyítékául annak, hogy szak- 



■ tudósaink történeti becsű levelezései iránt 

 újabb időben az irodalmi körök is érdek- 



' lödnek. A levél azért is érdekes, mert ki- 

 ! tűnik belőle, hogy Diószegi munkája 

 két részben jelent meg, és hogy ez a két 

 rész külön-külön jutott Kitaibel ke- 

 zébe. A növények gyűjtésére és meghatá- 

 rozására vonatkozólag is ad benne Kitai- 

 bel tanácsokat. Feltűnő a levélben an- 

 nak szívélyes és meleg hangja, melyből 

 következtethetünk arra, hogy milyen őszinte 

 elismeréssel és nagyrabecsüléssel viselte- 

 tett a nagy Kitaibel a »Füvészkönyv« 

 jeles szerzője iránt. 



5. Lengyel Béla bemutatja újabb 

 ajándékát Anisits Jüan Dánie l-nek 



I a szakosztályban. Kiváló hazánkfia, Para- 

 guay fővárosából, Assuncion-ból, már több 

 ízben küldött hazai tudományos intéze- 

 teinknek értékes és tudományos becsű aján- 

 dékokat. Nemrégen egy érdekes és fölötte 

 ritka növénj'nek néhány példányát küldte 

 meg; egy Lophophytnniía.] ez, a Bala- 

 nophoraceac-csaXkábó], a Hystcrophytae- 

 rendből. Különben is az egész rend vál- 

 tozatos és érdekes növényeket foglal ma- 



j gában, melyek közölt a Lophophitum-ok és 

 általában a Balanophoraceae sajátságos 

 külsejükkel és élősködő életmódjuknál 

 fogva nevezetesek. A bemutatott Lopho- 

 phitnin egyedein látható eme gyökér-pa- 

 rasziták sajátszerű húsos, vastag, gumós, 

 chlorophylltalan teste, melyen itt-ott sötét- 

 barna pikkelyszerű levelek rózsájából emel- 

 kednek ki a virágzati tengelyek ; ezek a 

 szorosan összeálló fűzérkékben elhelye- 

 zett, barnássárga nővirágokat, vagy a rőt- 



I színű hímvirágokat viselik. A beküldött 



