SZAKOSZTÁLYI ÜGYEK. 



95 



ott konidiumokat is terem; továbbá, hogj^ 

 a télen gyűjtött (deczember 23, januáiius 

 25, februárius 9) rügyekben sok pikkelyle- 

 vél mutatja a jellegző bántalmazást. I s t- 



V á n f f i véleménye szerint tehát — be- 

 bizonyítván a rügyekben való előfordu- 

 lást — a rügyben telelés és innen való 

 megújulás lehetséges, de nem valószínű, 

 hogy olyan mértékben történjék, mint azt 

 NV o r t m a n n fölteszi. A lisztharmat I s t- 



V á n f f i szerint tulajdonképpen a fás haj- 

 tásokon telel ki, szálai ott rendkívül nagy 

 szívókat fejlesztenek, és a szomszédos szál- 

 részekben ttimött plazma halmozódik föl. 

 Ezt az előkészülést I s t v á n f f i a tél 

 folyamán szabadban telelt vesszőkön ki- 

 mutatta, és így kiegészíti A p p e 1 észle- 

 leteit, ki a megújulást m;ijusban fig^'elte 

 meg. A hajtásokon kívül a lisztharmat még 

 a Máiton-szőló'n is megmarad, és a janu- 

 árius 25-én gyűjtött, szobában tartott szá- 

 raz bogyókon februárius elején már meg- 

 újult és hatalmas ízelődő szálakat termett. 

 Eme vizsgálatokból gyakorlatilag becses 

 következtetések vonhatók. 



1. A megtámadott lisztharmatos haj- 

 tások a .Márton-szőlővel együtt, őszszel 

 eltávolítandók és elégetendők ; 2. a meg- 

 hagyott ép hajtásokat, csapokat, tőkefejet 

 erős védekező oldatokkal kell beecsetelni ; 

 3. tavaszi metszéskor is be kell ecsetelni 

 a szőlőt ; 4. a szálvesszős, lugas, karikás 

 mívelés alatti szőlő őszszel, valamint ta- 

 vaszszal metszés után is nagyon gondosan 

 beecsetelendő, mert a lugasszőlő hosszú 

 metszése folytán különösen fészke a hszt- 

 harmatnak, mivel a hosszú vesszőn legtöbb 

 telelő mycelium-szál marad meg és újulhat 

 meg. Vázolja ezután a lisztharmat ván- 

 dorlását a tőkén, tekintettel annak a meg- 

 állapítására, hogy legelőbb a zöld hajtá- 

 sokon terjed el és a kötések alá húzódik. 

 Tavaszszal a meghagyott vesszőrészekről 

 fölfelé kúszik a lisztharmat az új hajtá- 

 sokon, nyáron meghúzódva a kötések alá, 

 onnan terjed és lebocsátkozik, fertőzi a 

 fürtöket; őszszel viszont fölkúszik a haj- 

 tások hegyére és a Márton-szőlőre, hátra- 

 hagyván útjában mindenütt kitelelő szer- 

 veit, a téli myceliumot. E megfigyelések 

 alapján a védekezésre egészen új támasz- 

 tékokat szolgáltat (lásd e füzet 65. oldalán). 



b) »A szőlő peronosporájcinak kUcleU- 

 séröU szóló előadásában a Plasmopara 

 kitelelő ismert szervei a levelekben fej- 



lődő oospórák. Fölteszik azonban némelyek, 

 (p. f'uboni, A. N. Bérlése) hogy a myce- 

 lium a rügyekben telel ki, tehát telelő 

 mycehumot is termelne. Ez a föltevés nin- 

 csen bebizonyítva; Istvánffi-nak sikerűit 

 azonban a tél folyamán (jan. 25) szabad- 

 ban telelő hajtások r ügyeinek a pikkely- 

 leveleiben a Plasmopara myceliumát ki- 

 mutatni. Így a rügj'ek révén való meg- 

 újulás valószínűnek vehető. A rügj'beli 

 myceliumon kívül Istvánffi még a fás 

 vesszők kérgében is fölfedezte a Plasmo- 

 para m3'celiumát, mely itt az epidermis 

 alatt tekintélyes hálózatot alkot, a sejtek 

 űréi között, sőt a mélyebb eleven szöve- 

 tekig is behatol. Kimutatta továbbá őszszel 

 fi.xált zöld hajtásokon, hogy a Plasmopara 

 október közepe tájt húzódott a kéregbe és 

 ott oospórát is terem, a kitelelő mj'celium 

 tehát a késő őszi fertőzésből ered. 



A fás hajtások kérgében lappang(') 

 telelő mycelium fölfedezése által, a véde- 

 kezés új és fontos útbaigazításokat talál, 

 és e tényből is levezethető az őszi meg a 

 tavaszi kezelés szükségessége, a Plasmo- 

 para elsődleges invasiojának korlátozása 

 érdekében (lásd e füzet 74. oldalán). 



A növénytani szakosztálynak 1904. évi 

 márczius 9-iki (Cl.) tisztújító üléséről. 



Elnök : Klein Gyula ; jegj'ző : S c h i 1- 

 b e r s z k y Károly, majd K ü m m e r 1 e 

 J. Béla. 



1 . Tisztikar választása a kö- 

 vetkező három évre. 



Klein Gyula elnök a maga és 

 elnöktársa nevében a szabályok értelmében 

 lemond. Hasonlóképpen lemond .S c h i 1- 

 b e r s z k y Károly a jegyzői tiszt- 

 ségről, egyúttal bejelentvén, hogy a szak- 

 osztály működése érdekében kívánatos- 

 nak tartja, hogy itt is a munkamegosztás 

 elve érvényesüljön, és ez okból a szak- 

 osztály fotyóiratának gondot és körül- 

 tekintést igénylő szerkesztése mellett a 

 jegyzői tisztet tovább nem vállalhatja. 

 Melegen köszöni a szakosztály összes 

 tagjainak irányában tanúsított eddigi bizal- 

 mát és azt az állandó támogatást, a mely 

 lehetővé tette, hogy a szakosztály működése 

 erőteljes mederben fol3'hatott. Kéri, hogy 

 a botanikai ügy további felvirágzása érde- 

 kében támogassák ugyanilyen ügyszere- 

 tettel és odaadással leendő utódját. 



