100 SIMONKAI LAJOS 



Simonkai Lajos: A Magyar-Királyság területén honos 

 Pulmonaria-k fajai, fajtái és kiválóbb életjelenségei.* 



(4 eredeti rajzzal és 1 térképpel.) 

 I. 



»Tüdöir« a. Pulmonariü ToURNF. ap. L. génusz legmagyarabb, a nemzet- 

 közi latin tudományos név értelmét, és az általa jelzett növények gyógyító 

 erejét magyarul leghívebben kifejező neve. Legalább egyes fajainak, — így 

 a Pulmonaria officinalis L. fajnak — földbeli szára vagyis tőkéje, gj'ógyító 

 írja a betegek tüdejének; régebben széltében használták e növényfaj tőkéjét tüdő- 

 bajok gyógyítására ; köznépünk némely vidéken manap is használja. A falusi 

 gyerekek pedig a pártája csöve alján meggyülemlő mézes nedvét szeretik ; 

 kilépik élénkszínü kin3n'lott pártáját, és a pártája csöve aljából a méznedvet 

 kiszopogatják. 



Túl a Királyhágón dongóvirág a népies neve, mert virágait édes méz- 

 nedvükért, tapadós virágporukért a dongóméh, vagyis a pöször serényen láto- 

 gatja, donogja. Elfogadható volna e génusz magyar nevéül e népies név. ha 

 a pöször csak a Puliiionaria-k virágait látogatná, donganá ; mézet és virág- 

 port csak ezekből gyűjtögetne magának és Hasításainak. Csakhogy a dongó- 

 méh más génuszok virágait is donogja és meg-megdézsmálja ; ezért vannak 

 vidékek, esetleg olyanok is, a hol Pídmonaria k nem teremnek, a hol más 

 növénygénusz fajait nevezik dongóvirág-nak. 



Irodalmunkban a Pídmonaria-k legrégibb magyar nevéül a gálna 

 szó szerepel ; de ezt a szav^at nyelvészetünk, legalább ekkorig, szófejtésileg 

 értelmezni nem tudja. Később a tiidöfn elnevezés terjedt el irodalmunkban e 

 génusz magyar neve gyanánt; ámde a szára nem fű-szár (culmus), hanem 

 dudvaszár (caulis herbaceus) : ezért nem helyes fűnek nevezni, hanem helye- 

 sebb a likasír, fogasír, ezerjóír (Dictamnus) stb. helyes képzésű nevek analó- 

 giája szerint tüdöír-nok. mondanunk. 



Eme megjegyzéseim után a magyar nyelvészet tudós mestereinek el- 

 döntésére bízom azt, hogy melyik hát a Pnlinoiiaria-k ösmert magyar nevei 

 közül a legkifejezőbb, a legmagyarabb ; magam pedig áttérek e soraim növény- 

 tudományi feladatának a fejtegetésére, vagyis a Magyar-Korona országaiban ön- 

 ként honos, ekkorig elég gyarlón ösmert és ösmertetett Piiliiionariű-'mk fajai- 

 nak és fajtáinak a bemutatására és jellemzésére. 



Segítségül veszem e feladatom megoldásához első sorban Dr. K e r n e r 

 Antal-nak 1878-ban megjelent »Monographia Pulmonariorum« czímű kiváló 

 művét. Sajnos, hogy e mű csupán csak az Európa területén honos Puhno- 

 naria-kíó\ kíván beszámolni — és úgy látszik — kétségbe vonja, hogy Ázsiában 

 is, nevezetesen annak nyugoti hegységeiben, így pl. a Kaukázuson és az 



* Előadta a szerző a növénytani szakosztálynak 1903. évi május 1-4-ikén 

 tartott ülésén. 



