A MAGYAR-KIRÁLYSÁG TERÜLETÉN HONOS PULMONAKIAK FAJAL 111 



is honos. Közép-Európában sőt Dél-Európában is honos lehet ott, a hol a 

 szülői — a tőfajok — megteremnek. 



12. P. Vallarsae A. Kern. Magasabb hegyvidékek növénj^e, a mely 

 íJél-Tiroltól kezdve az Apennin-félszigeten honos. Nálunk a Pnlmonaria 

 riibra ScHOTT és Pnlmonaria dacica SlMK. helyettesítik. [Lásd a térképen 

 7. sz. jelzéssel.] 



13. P. mollissima A. Kern. Úgy hazánkban, mint egész Közép-Európában 

 közönséges. [Lásd a térképen 8. sz. jelzéssel.] 



14. P. digenea A. Kern. (P. officinalis X supermoUissima Simk.). Helyen- 

 ként hazánkban is található keverékfaj. 



15. P. nibra ScHOTT. Keleti-Kárpátjaink benszülött növénye, bíborpiros, 

 ritkán egész fehérpártájú virágokkal. Hegyvidékeink bükkös tájának jellemzője. 

 [Lásd a a térképen 9. sz. jelzéssel.] 



16. P. dacica Sl\ik. Tudtommal ez a Pnlinonariu-k legkeletibb faja. 

 Erdélynek nem endemikusa, mert a Balkán-félszigeten Macedóniáig honos, és 

 mert a Kaukázus- és az Altáj-heeyvidékeiről is láttam példákat. Virágának 

 pártája csaknem állandón azúrkék. Havasalji és havasi régiók jellemzője. 

 |Lásd a térképen 10. sz. jelzéssel.] 



in. 



^4 Magyar-Királyság Piiliiionaria-fajainak, fajtáinak különböztelése, lelőhelyeik 

 és növény földrajzi terjedéskörüknek a megjelölésével. 



§. A. Strigosae A. Kvai'^er pídm. nioiiogr. (1878) p. 3. 



Fejlődött tőleveleik lándzsások, nyélbe keskenyedők, felszmükön — 

 éppen úgy a virágzószár és virágzata is, érdes sertéktől borzasok. 



1. Ptdmonaria angiistifolia L. fi. suec. (1755) p. 58. — (Keskeslevelű 

 tüdőír. — Pidinonaria angustifolia Lumnitzer* ti. pos. (1791) n. 193. — Pul- 

 monaria azurea Besser prim. íl. galic. I. 150 (1809). — Pnlmonaria média 

 Host n. austr. I. 235 (1827) pro parte.) 



vSzára és levele élénkzöld, mindakettő borzasán sertés ; tőkefiatalosítá- 

 sainak tőlevelei lándzsás a k, kihegyezettek, lemezük a levélnyélre 

 lefutó és azt keskenyen szegélyező ; szára levelei keskeny-lándzsá- 

 s a k, csúcson kihegj-zettek, vállon keskenyedők; pártája bimbó-korban 

 pirosló, kifesletten elvégre azúrkék, pártacsövének torkán apró sző- 

 rökből alakult kör-szakálacska van, ez alatt pártája csöve egészen 

 meztelen. (Ilyen meztelen pártacsövű Pnlmonaria ezenkívül csupán csak egy 

 van még, és ez a délnyugot-európai Pnlmonaria longifolia BaST. ; a többi /*///- 

 ;;ioMar/a fajok pártája csöve a körszakálacska alatt, többé-kevésbé s z ő r ö s ö d ő.) 

 \'irít április — májusban. 



Honi biztos, vagy legalább valószínű lelőhelyei: Kőszeg, Radócz 

 (1 Vas-megyében), Sopron (!), Magyaróvár (\'uezl), Pozsony, Miklósfalva 

 (! Pozsony- megyében), Adamócz (Trencsén- megyében), Xána (Esztergom- 

 megyében), Herend (! Veszprém-megyében a Bakony hegyvidékein), Schlösschen- 



* Hazánkbul a legelső közlő; czl jelenti a csillagjegy. 



