134 



SZAKOSZTÁLYI ÜGYEK. 



érdeklődők figyelmét, a mennyiben ez a 

 növény mostanában van java virágzásá- 

 ban a k. m. tud. -egyetem botanikai kert- 

 jében ; 12-évi gondos tenyésztés után az 

 idén virágzik csak. 1-80 m. magasságban 

 és 1-40 m. kerületben. A hosszú ideig 

 való tenyésztés teszi ritkává e növényt 

 még a botanikai kertek növényei között is. 

 4. »A V^iscum album leveléről« czímii 

 előadásában M á g o c s y több példában 

 ismerteti és bemutatja a levélméretbeli 

 eltéréseket, és az ezekre alapított fagyöngy- 

 változatokat. Kiemeli, hogy a legtöbb 

 esetben ez eltérések az illető gazdanövé- 

 nyek hatására keletkeznek a fagyöngyön, 

 úgyszintén egyéb élősködő növények leve- 

 lein. A gyűjtött és herbáriumi példák 

 összehasonlítása alapján M á g o c s y hat- 

 féle levél-típust különböztet meg és mutat 

 be a fagyöngyön. Állításának érdekes és 

 meggyőző bizonyítékául olyan Viscuiii- 

 okat is mutat be, a melyeken vegyest talál- 

 hatók az eltérő típusbeli levelek. Kapcso- 

 latban e tárgygyal Mágocsya fagyöngy 

 némely rendellenes jelenségét is ismerteti 

 bemutatás kíséretében, így : a levelek 

 meghasadását, továbbá a leveleknek hátuk- 

 kal való egymáshoz növését és szalago- 

 sodott fagyöngyöt (fasciatio). 



4. »A késmárki tiszafáról« szóló elő- 

 adásában M á g o c s y azokról a vizsgá- 

 latokról tesz említést, melyeket a késmárki 

 templom fa-oszlopaiból, fakarzatából és 

 padjaiból származó fa-anyagokon végzett. 

 A faszilánkok anatómiai vizsgálatának 

 eredménye az lőn, hogy a templomnak 

 említett fa-részei nem tiszafából valók, — 

 a mint ezt az általános hiedelem tartotta 

 — hanem vörös- és lúczfenyőből. Kapcso- 

 latosan a tiszafával azt is lölemlíti, hogy 

 az egyetemi botanikai kertbéli tiszafa 

 gyökerén mykorrhiza-t talált, a mi föl- 

 jegyzésre érdemes jelenség ; továbbá azt 

 is, hogy a szár-tenyészőkúp közelében levő 

 elsődleges tracheid-okban élénk keringő 

 plazmamozgást (rotatio) észlelt. 



5. »Az ákácz és a szilvafa ágbokroso- 

 dása« czímű előadásában M á g o c s y 

 beszámol ama vizsgálatairól, melyeket az 

 ágbokrosodások (bábaseprő, boszorkány- 

 seprő) okozójának a földerítése czéljából 

 végzett. Ezek között különösen figyelemre 

 méltó a Kecskemét határában talált ákácz- 

 bábaseprő, a meljTŐl vett galyak az egj^e- 

 temi botanikai kertben normális fára oltat- 



ván, ugyanezt a jelenséget hozták létre 

 további növekedésük folyamán. 



6. Augustin Béla ^»Az Airopa 

 Belladomia L. levéldrog hamisításai czí- 

 men tart előadást. A Balkánról való 

 Belladonna-levél gyakran sok I'hytoJacca 

 í';V(7í7rfí7- levéllel van keverve, mely utóbbi 

 növény ott nagy mértékben elvadult. A 

 kettő külsőleg nagyon hasonlít egymáshoz, 

 azonban a Phyiolacca-levél tövisben vég- 

 ződik, az erezete sűrűbb, és a másodrendű 

 erek élesebb szög alatt indulnak ki a fő- 

 érből mint a Belladonna-nál. Az utolsó- 

 rendű erek vakon végződnek és végződé- 

 sükhöz közel egy raphid-köteg szokott 

 lenni, néhol nagyobb kristályfészkek lát- 

 hatók, a melyben a kristályok apró kocz- 

 kák. A felső epidermisz oldalfalai egyenesek, 

 az als() epidermisznél azonban kissé hul- 

 lámosak. A cuticula csíkoltsága, mely a 

 Belladniina-ra. olyan jellemző, a Pliytolacca- 

 nál hiánj'zik. Az utóbbinak keresztmet- 

 szete különben arról könnyen felismerhető, 

 hogy a főér beméiyedt, szőrök nincsenek, 

 legföljebb a főér felett levő epidermisz- 

 sejtek nyúltak meg kissé. A nyaláb colla- 

 teralis, a főérben pedig a két epidermisz 

 alatt 1 — 2-sorú collenchym látható. A levél 

 szövetében mindenütt láthat()k raphid-ok, 

 melyek minden irány felé vannak elhelyezve. 



A Phyiolacca decandra levele kevésbé 

 alkalmas a hamisításra, mert levele széle- 

 sebb, kerekdedebb. Legföljebb az Airopa 

 BeJladonna c. fruct. fiav. hasonlít hozzá, 

 mert ennek levele rendszerint rövidebb és 

 szélesebb. 



7. Ernyei József (Budapest) »A bal- 

 samum hungaricum és az oleum carpati- 

 cum történetéből« czímen tart előadást. 



A két különleges magyar találmány kér- 

 dése, a mit sokáig kizárólagos magyar 

 termésnek hitt a tudományos világ, 1630 óta 

 érdekes szakirodalmat teremtett, a téves 

 adatoknak egész sorát. A henyefenyő (Pinus 

 Mughus Scop. — P. pumilio Haenck.) olaját 

 Augustini Keresztéi y II. és 

 III. Ferdinánd királyok udvari orvosa 

 1630 táján kezdette gyártani lomniczi bir- 

 tokán. A napsugarak erejével párolt olajjal 

 készítője a királyi udvarban mesés gyógyí- 

 tásokat eszközölt, miáltal a magyar bal- 

 zsam világhírét alapította meg. 



Halála után a készítésmód feledésbe 

 merült ugyan, de azért a környék lakos- 

 sága, később Turócz és Liptó egyes falvai 



