140 PliTKRl'l MAKTOX 



\^irüL!,::ati viszonyok^ /cniiés. A tőzegmohák kivétel nélkül egy- vagy két- 

 lakiak. Az antheridium-ok külön ágacskákon vannak elhelyezve a levelek tö- 

 vében és a többi lombos mohától eltéröleg tojásdad-gömbös alakúak, vékony- 

 és hosszúnyelüek. Kinyílásuk akként történik, hogy a tető- rész felhasad és az 

 így keletkezett lebenyek kifelé kunkorodnak. Az antheridium okát viselő ágacskák 

 vaskosak, bunkóalakúak és sötétebb vagy más színűek, mint a gyep; néha a szár 

 tetején a fejecskévé összeszorult ágak között, máskor a fejecske alatt egy-egy 

 ágnyalábban vannak elhelyezve. Hasonló elhelyezésűek a nő rügyek is ; az 

 iirchegonitini-ok o\yanok, minta többi lombosmoháknál, de a termés másképpen 

 fejlődik belőlük. A tok a rügyalakú női ágacska egyenes folytatását képező 

 tartó (pseudopodium) végén ízűi nagyon rövid, talpszerű, és a nyélnek meg- 

 felelő része által ; fiatal korában gömbös, később poháralakví, éretten kupak- 

 kal nyílik, de szája csupasz, nincsen szájpárkányzata (peristoniium), sem 

 gyűrűje. Az archegonium falazata, mely a tokot hosszabb ideig zárja körös- 

 körül, utóbb szabálytalanul fölreped, és többnyire csak foszlányaira akadhatni 

 a tok alján ; a toknak tehát nincsen süvege (calyptra). A négylapú, egyik 

 oldalukon domború (vízben fonálszerű, szárazon telepképű protonemát verő) 

 spórák* az amphithecium-ban képződnek; az endothecium a félgömbös-párnás 

 középoszlopot alkotja, mely azonban nem töri át a spóraképző réteget, hanem 

 az alatt, mint boltozat alatt húzódik meg. 



* 



A tőzegmohákra vonatkozó első hazai adatok W a h l c n b e r g-től '* 

 származnak, és ettől kezdve a legtöbb, mohákat is felölelő florisztikai vagy 

 tisztán bryologiai munkjiban akadhatni ilyennemű adatokra. Iilz adatok össze- 

 gező összeállításáról azonban le k'ellett mondanom, mivel meggyőződtem, hogy 

 úgy a régibb, mint az újabb hazai dolgozatok és munkák ,S'/Vuí,;'7? ;//;/■ adatai 

 hosszadalmas revíziót igényelnek, a mennyiben a közölt nevek alatt rendszerint 

 más fajok lappanganak. E munka pedig — föltéve, ha minden példához hozzá 

 IS lehetne jutni — hosszú ideig tartana ; tőzegmoha flóránkról már most 

 számot adandó, megelégedtem ama fajokkal, melyeket a Magyar Nemzeti Mú- 

 zeum herbáriumában és saját gyűjteményemben találtam. De ezeken a herbá- 

 riumi adatokon kívül fölvettem az újabb hazai irodalom némely biztos adatait is. 

 nevezetesen Demeteréit*** és azokat, melyek W'a r n s t o r f'' vagy R ö 1 1"'"'' 

 meghatározta vagy gyűjtötte "''■''"'' anyagra vonatkoznak. E példák vizsgálata és 



* .A tőzegniohak ú. n. niikrosporái N a w a s c h i n (liot. Centrulbl. XLIII. 2^0.) 

 szerint egy í/'^^//a^j'o-félének, a Tilldia Spliagiií Xaw :-nak spíJrái. 



** G. W a h 1 e n b c r g : Flóra Carpatorum princ. Göttingae, 1S14. 

 *'* Demeter K. : l'j adatok hazánk mohtlnrájdhoz. (")rv.-term.-tud. Ert. 1887. 

 320-322. 



i" W a r n s t o r f határozta anyagot közölnek: Csati) .1.: .\ .Mluha nevű U\ 

 és virán\M. Magyar Növt. Lapok ( I.SSS) : C h a 1 u b i n s k i : Enum inusc. frond. 

 Tatr. Warszawa (1886) 171 — 176. 



tt Roll, .1 u 1 i u s : Beitr. zur Laubmoosll. d. Ifohen Tatra; Hedwigia (1904) 

 p. 137—139. 



ttt Roll. .1 u l i u s : Pjeitr. /ur .Moostl. J. tmiissilvanischcn Alpen ; 1-fcdwigia 

 (U»03) p. 304-."). 



