MAGYARORSZÁG TOZEGMOHAI. 



155 



7ö. A szárlevél hyalin-sejtjeiben (legalább a csúcs felé) rostok vannak ; 

 az áglevelek többnyire sarlósán egyoldalra hajlottak. Gyep pirosas ; likacsok 

 egyszerűek, leginkább három sejt érintkezésénél. S. ruhelliim WiLS. 



Ib. A szárlevél hyalin-sejtjeiben nincsen rost ; az áglevelek mindenfelé 

 állók. Gyep csokoládébarna, vagy ha pirosas, a likacsok aprók, gyűrűsek 8 



8a. Csokoládébarna. A szárlevél kerek végű. Likacsok egyszerűek, 

 nagyok. S. Juscmn (Schimp.) Klinggr. 



8h. Pirosas. A szárlevél lassan keskenyedő hegygyei. Likacsok a levél- 

 hegy fonákán aprók, gyűrűsek. .S'. Warnstorfii RusSOW. 



9a. Gyep fényes ; szárlevelek hirtelen hegyesednek, hyalin-sejtjeik osz- 

 tottak, rosttalanok. .S. suhnitens RusSOW et Warnst. 



\)h. Gyep fénytelen ; szárlevelek lassan hegyesednek hyalin-sejtjeik osz- 

 tatlanok, de rostosak. S. acutifolium Ehrh. 



Sphagnum molle SULLIV. 



Musci AUegh. (1846) 50; L i m p r. Laubm. I. 115; Warnst. Engl.- 

 Pr. Nat. Pn.-fam. I. 3. 259. — S. Millleri Schimp. Entw. (1858) 73. 



Ennek a termetében a S. compaclum-hoz nagyon hasonló, zöld-sejtjei 

 elhelyezése miatt azonban ebbe a csoportba tartozó szép fajnak főjellege az, 

 hogy egyenletesen szegélyes szárlevelei keskenyedő aljból széles lándzsásak, 

 közepükön a legszélesebbek. Kalchbrenner tátrai példája 5. conipactiuii. 

 de hazánkban való előfordulása növényföldrajzi okokból sem valószínű. 



14. faj. Sphagnum subnitens Russow. et Warnst. 



in Verh. bot. Ver. Prov. Brandenb. (1888) 115; L i m p r. Laubm. III. 609; 

 Warnst. Engl.-Pr. Nat. Pfl.-fam. I. 3. 259. — 5. capillaceitm Hazsl., 5. acitli- 

 foliuni Kalchbr. Exs. in herb. Mus. nat. Hung. 



Gyep fehéres rózsaszínű, selyemfényű. Kéreg 3— 4-rétegű, a külső fala 

 a kerületi sejteknek ép. Fahenger világosbarna vagy rózsaszínű. Aga 3—5, 

 ezekből 2 — 3 elálló, nagyon hosszú. Szárlei'eJei hároniszögiíek, közepükön kissé 



45. rajz. 5. subnitens : a keresztmetszet az áglevelekből,^' szárlevél. 



öblösek, hirtelen mennek ál a csapott, meglehetősen széles és rendesen fogas 

 csúcsba. Hyalin sejtek osztottak, rostjuk nincsen. Áglevelei lándzsásak 3— 5-fogú 

 hegygyei. A zöld sejtek trapézalakúak, mindakét felől szabadok, faluk egyenle- 

 tesen vastag, félolyan magasak mint a hyalin- sejtek, melyeknek érintkező 

 fala sima. Likacsok fonákon a varratok mentén mindenütt, színen csak a 

 széleken, nagyobbak, kissé (keskenyen) szegélyesek. Egylaki. 



