.MA(;VAkORSZAG TÖZliCMül lAl. 157 



V a r i a t i 0. rohiistnm Russow : gyep rendesen zöld, szára nagyon (lő— 

 .'iUcm) magas; compactitm \\''aií\.st. : gyep zöldespiros, '^ 7 cm ; piirpiireiiin 

 ScHiMP. : gyep sötétpiros, !i — 10 cm ; sqnarrosiilum Warxst. : az elálló ágak 

 borzas levelűek ; rirescens Warn'ST. : gyep zöld, az elálló ágak lazán és 

 majdnem ö sorban levelesek ; alpinitm Milde : gyep hófehér, alacsony ; ágak 

 nagyon vastagok. 



P2 1 ő f r d Li 1 á s : I. Fehérvízvölgy (F i 1 a r s z k y^ H a z s I i n s z k y), 

 Hinszkavölgj^ Kralova-Hola (Lojka), Orlova (S c h e r f l'c 1), Szepes- 

 Ülaszi (K a 1 c h b r e n n er), Lipócz (H a z s 1 i n s z k y), Koritnicza (B o- 

 thár), Nemes-Podhrágy (H o 1 u b y), Csalhó (Demeter); squarrosiilinn : 

 Rókuszi Láp (Filarszky), Máramaros (H a z s 1 i n s z k y) ; ptirptireiun : Zöld-Tó 

 (F i 1 a r s z k y), Csorba (István f f i), Podspady (H a z s 1 i n s z k y), Rókuszi- 

 Láp, Fehérvíz-Völgy (F i 1 a r s z k y) ; viirsceus : Rókuszi-Í.áp (F i 1 a r s z k y), 

 Pécs (Simonkai). II. Magura- Béles, Magura-\'illatelep, Szent Anna-Tó 

 (Győrffy), Páringhavas (P é t e r f i) ; ;;//r/7/;/í7/;// : Dobrin, Magura, Kukoj- 

 szás (Győrffy) ; rirescens: Zöld-Tó, Magura- Villatelep, Hidegszamos (üyőrffy). 

 III. Besinoi (Roll. in Hedwigia XLII. ;^04.) ; compacliim : Stézsia mezeje 

 (Demeter Orv. Termtud. Ért. 1887. -Vl'!.), Ro\ (gracilis), Stufengraben 

 {pulchriim), Bélai-havasok (capitalum) (Greschik ap. Roll. in Hedwigia. 

 XLIII. 137.). 



.S". acntifolium Hazsl (Exs ) -^ S. quinqucfariuin cs nibelluin 



S. acutifolinm L.ojka (Exs.) -^ S. quinquefariuiii és nibrlluni. 



Sp/iagniiin Schiiiipcri RöLL. 



Zur. Syst. (1886) 7. .S'. aculifolinni var. Schiinpcri Waknst. Fur. 

 Torfm. (1881) öl; L i m p r. Laubm. I. 111. 



Kétes és előttem ismeretlen faj, mely Limpricht (1. 111.) szerint a 

 ,S'. roseiim hoz állana közel. A M. Nemz. Múzeum herbáriumában van egy 

 N. aculifoUnm var. Schiinpcii jelzésű példa (Ptacnik leg. Kmet.), mely a 

 ,S". qiiinqiirfariiimma.1, illetőleg a .S'. acutifolinm var. virescens-sztX mutat 

 rokonságot. RöU Erdélyből a Besinoiról (Hedwigia XLII. ;i04.) és a M. -Tátrá- 

 ból (1. c. XLIII. 137.) említi e faját. 



16. faj. Sphagiiutti quinqucfai iimi (LiNDB.) Warnst. 



in Hedwigia (1886) *2'22 ; L i m p r. Laubm. 111. 61 1 ; Warnst. Engl. Pr. Xat. 

 Ptl.-fam. I. 3. '259; S. acutifoUum var. quinqucfariuin Li.xdb. in Braithw. The 

 Sphagn. (1880) 71. S. Jlmhriatum et acutifoUum Hazsl. S. aculifotium Lojka 

 Exs. in herb. Mus. nat. Hung. 



Gyep sárgás vagy zöldes, bíborral futtatva, néha tiszta zöld. Kéreg 

 ;{_4.i-étegű ; a tccrlilcli scjtclc tcuziil cgyiiclc-cgynel.' tdilsö fata liártyavélionyodásl 

 mutat. Fahenger sárgás vagy zöldes. Szárlcvctci hosszúl^as háromszögiiek^ 

 lassan kcskcnycdöl<, hegyük fogacskás. szélük behajlott. Aglevelek lándzsásak és 

 a 2—3 elálló ágon üt sorban vannak. A zöld-sejtek trapézalakúak, mindakét 

 felől szabadok, félolyan magasak, mint a hyalin-sejtek. Likacsai olyanok mint 

 az előbbi fajoknál — elrendezés, eloszlás stb. tekintetében,— J^éO'"'^"'^^^'- Egylaki. 



