— (•) - 



han Sandstrandsvegetation af Honckenya, Cochlearia og Potentilla 

 anserina; endviclere gor han opmaerksom paa, at Nardus stricta 

 var den dominerende Plante paa Bjsergets Skraaninger; „den havde 

 saa at sige udelukket al anden Vegetation" (1. c. p. 369). Hans 

 Planteiister er iovrigt fulde af Fejl, og en Msengde Angivelser fra 

 Torshavns Naerhed er aldrig blevne bekrseftede af senere Forskere, 

 uagtet Torshavn dog sikkert er det bedst undersogte Sted paa 

 Faeroerne. 



En ganske oplysende og malende Skildring af den fseroske 

 Vegetation har P. A. Holm (1855) givet, en Skildring, der dog er 

 holdt i en meget almindelig og populser Form. Der fortselles om 

 Tagenes nye Vegetation, om Etaernes Greesvsext og om Korn-, 

 Kartoffel- og Roe-Avl, samt om Vegetationen udenfor det dyrkede 

 Ornraade. Saaledes omtales, at Tue-Kogleaks og Tue-Star [dermed 

 menes vist Juncns squarrosus] danner smukke gronne Taer paa 

 Myren, medens Mellemrummene optages af mange Slags Siv [Juncus 

 lampocarpus og Carex- Arter?] og Kaeruld , hvorimellem Benbrsek 

 og Fjseld-Vibefedt [skal vaere Pinguicula vulgaris] opliver den dystre 

 Farvetone med deres farvede Blomster; det er Hedekseret og Kseret, 

 som de findes i Haugen, d. v. s. det ndyrkede Land i de lavere 

 Egne, der her sigtes til. Ogsaa Lyngheden med Rgevlingen og 

 Vaccinierne naevnes hos Holm, ligesaa Klippevegetationen. Endelig 

 har han nogle Ord om Fjaelclenes Vegetation saavel af Blomster- 

 planter som af Kryptogamer. 



Vi er nu i vor Gennemgang af Litteraturen naaede op til R o - 

 strup's Afhandling, der er Resultatet af en Rejse, han og davse- 

 rende cand. phil. C. Feilberg foretog i 1867 rundt paa de fleste 

 af 0erne. Hovedvsegten i denne Afdeling er lagt paa en nojagtig 

 og samvittighedsfuld Planteliste, der omfatter alle Planterigets Afde- 

 linger. De tidligere, ofte urigtige Angivelser er sigtede og reviderede, 

 og dertil er fojet de mange nye Fund, som Rostrup og Feilberg 

 selv gjorde. Der opnaaedes derved for forste Gang at faa en 

 fuldstasndig og paalidelig floristisk Liste fra 0erne. Men foruden 

 dette har Rostrup i en Indledning givet en almindelig Oversigt 

 over Plantevaexten, og denne Skildring har hidtil vaeret vor Hoved- 

 kilde med Hensyn til Vegetationens almindelige Sammensaetning. 



Den Gang da Rostrup skrev denne Afhandling (1870), var en 

 systematisk Behandling af Plantevasxten i dens Forhold til de ydre 

 Kaar ikke kendt. Hult's „F6rsok till analytisk behandling af vaxt- 

 formationerna" (1881) er over ti Aar yngre, og Warming's Plante- 



