— 7 - 



samfund (1895), den forste samlede Behandling af Jordens Plante- 

 vaext fra et okologisk Synspunkt, er jo meget nyere endnu. Det 

 er derfor naturligt, at der i Rostrup's Arbejde ikke er fors0gt en 

 maalbevidst Opstilling af Plantesamfundene, men kun en Skildring 

 af Plantevaexten efter dens forskellige Voxepladser: B0, Myr, Strand, 

 Inds0 o. s. v. 



For hver af disse Voxepladser naevnes de Planter, der er de 

 almindelige og dominerende, desuden tilfojes der Bemaerkninger om 

 forskellige biologiske Forhold, der falder i 0jnene. For at vise 

 Behandlingsmaaden vaelger jeg f. Eks. „Vegetationen i Boerne". 

 Der opregnes forst de karaktergivende Graesarter, hvorunder der 

 peges paa, at Graesserne paa Faeroerne i en saerlig Grad er tilbojelige 

 til at optraede i „vivipare" Former, hvad der „sandsynligvis hid- 

 rorer fra den fugtige Luff. Hertil sluttes ogsaa Tagenes Graesser. 

 Saa folger en Liste over de „blomstrende" Urter, som hyppigst 

 optraeder i Graesvaexten ; den blandt Faeringerne for sin Blomster- 

 rigdom bekendte Bo ved Sand paa Sando naevnes saerskilt og tillige 

 nogle af dens mere fremtraedende Urter. Endelig tilfojes der en 

 Liste paa adskillige Arter, der egentlig horer hjemme „i hojere 

 Regioner", men som hist og her forekommer i Boerne. 



Paa denne Maade gennemgaas de forskellige Voxepladser kortelig 

 (pp. 12—20), og den Del af Indledningen, der interesserer os her, 

 slutter med et Par Ord om Arternes Varighed. Rostrup peger 

 paa den maerkelige Mangel paa Traeer og Buske og paa, at de 

 fleste Urter er fleraarige, samt at de forholdsvis faa en- og toaarige 

 Arter er Ukrudtsplanter eller i alt Fald borer hjemme i Boerne eller 

 naer Havet, blot med nogle faa Undtagelser. Han regner „omtrent 

 en halv Snes egentlige Fjaeldplanter" til de en- eller toaarige Arter 

 og anforer i en Parentes sex af dem; men af disse er dog, naar 

 en Snylteplante fraregnes, kun en enaarig, de andre fire fleraarige; 

 og flere end denne ene enaarige Art kender vi heller ikke nu paa 

 Faeroernes Fjaelde. 



I den naeste Snes Aar foreligger der ikke i Litteraturen noget 

 om Faeroernes Vegetation; men med Halvfemsernes Begyndelse 

 kommer der Gang i Undersogelserne. Forst er at naevne et lille 

 Bidrag af to engelske Damer, Miss Copland og Miss Birley 

 (1891), som i 1889 besogte 0erne; det indeholder iovrigt intet 

 udover de almindelige Betragtninger, som ofte har vaeret gjorte; 

 Damerne besteg Odnedalstind paaStromo og fandt der de saedvanlige 

 Hojfjaeldsplanter: Ranunculus glacialis, R. acer pumila o. s. v. 



