— 23 — 



haeldende, og Vegetationen paa en Skraaning faar folgelig altid efter 

 dennes Stilling en Lysmsengde (og dermed ogsaa Varmemaengde), som 

 er enten storre eller mindre end den, som den plane Flade skulde 

 have. En Skraaning, der vender mod Syd, er gunstigt stillet i denne 

 Henseende og en nordvendende ugunstigt. Dette giver en meget 

 betydelig Forskel i Vegetationens Sammensaetning : en sydexponeret 

 Skraaning er rigere paa Blomsterplanter (delvis Hedeplanter), medens 

 en nordexponeret har mere Mos. De Antydninger af Lynghede, 

 som findes paa 0erne, traeffes altid paa Syd-Skraaninger; endvidere 

 er de sydexponerede Hamre (Klippeafsatser) altid de blomster- 

 rigeste. Og der er sikkert ikke nogen Tvivl om, at de sidstnaevnte 

 Steder er dem, hvor Plantevaexten har de bedste klimatiske Kaar, 

 og hvor den, naar de edafiske Forhold ogsaa er gode, naar sin 

 hojeste Udvikling. 



Denne Forskel paa Nord- og Sydsider, som behandles naermere 

 i Kapitlet om Plantesamfundene, er jo et Resultat af Sollysets 

 Virken, hvilket vil sige en Kombination af Lysmaengde, Varme og 

 den dermed folgende ringere Jordbundsfugtighed ; det er her som 

 overalt i Naturen vanskeligt at holde de enkelte Faktorers Tndflydelse 

 ude fra hinanden, da de altid virker sammen. 



2. Edafiske Faktorer. 

 a. Jordbundeus Art. Faeroernes geologiske Bygning er meget 

 ensartet; thi de er udelukkende byggede af Basalt, hvis naesten 

 vandrette Lag er adskilte af tynde Flader af Tuf og Ler (paa Sydero 

 og Myggenaes findes lidt Kul indlejret i Lerlagene). Imidlertid 

 stammer ogsaa Tuf og Ler fra Basalten, saaledes at man, hvad 

 den kemiske Beskaffenhed angaar, kan holde sig til den alene. I 

 Folge velvillig Meddelelse fra Mag. sc. O. B. Beggild findes der 1 ) 

 en Analyse af faerosk Basalt, efter hvilken den angives at indeholde 

 10,16 pCt. GaO. Uagtet der kun foreligger denne ene Angivelse, 

 mener Mag. Boggild, at man har Grund til at antage, at omtrentlig 

 denne Maengde vil findes overalt paa Faereerne, da det er den 

 almindelige for Basalter, og Variationen ikke plejer at vaere stor. 

 Det er jo en betydelig Kalkmaengde 2 ) (almindelig Granit indeholder 

 1— 2 pCt. GaO), saa i den Henseende har Planterne ingen Ned. I 

 det hele maa Basalt vist anses som en god Jordbund for Planter, 



1 ) Durocher i Annales des Mines, 19, 1841. p. 559. 



2 ) Kalkmaangden er vel en af Grundene til, at egentlige Sphagnum-Mosev 

 mangier saa at sige fuldstsendig paa Faeroerne og forovrigt ogsaa i Island. 



