_ 28 — 



boere nedsatte sig som Nybyggere, saaledes i Island og den sydlige 

 Del af Gronland ; ja maaske skyldes endog Tilstedevaerelsen af 

 adskillige europaeiske Arter (f. Ex. Calluna) i New-Foundland og 

 tilstodende Egne disse gamle Nordboeres Vandrelyst. Her skal jeg 

 ikke komme naermere ind paa dette Forhold, men holde mig til 

 den Virkning, som Mennesket har paa den forhaandenvaerende 

 Vegetation. Helt afhaengig af og frembragt ved Mennesket er paa 

 Faeroerne kun smaaArealer af Vegetation, nemlig de spredte Byg- 

 og Kar to ff el marker, som findes i Bygderne. Ligesaa de smaa 

 Haver, der navnlig i den sidste Tid er anlagte ved Husene, 

 hovedsagelig i Torshavn. Vegetationen her bestaar dels af en Del 

 dyrkede Arter, dels af en individrig Ukrudtsflora, mest af paa 

 Faeroerne hjemmehorende Planter (f. Ex. Montia rivularis og Car- 

 damine hirsuta). En lignende Ukrudtsvegetation findes rundt om 

 Husene og ved Stier og Veje i Bygderne. — Som Kulturmark maa 

 endvidere hele det indhegnede og dyrkede Land, Boen, betragtes, 

 hvad der naermere er udviklet under Plantesamfundene (p. 124). 



Udenfor det indhegnede Land sporer man i Almindelighed ikke 

 nogen naevnevaerdig Indvirkning fra Menneskenes Side, undtagen hvad 

 Torveskaering kan forandre i Vegetationens Sammensaetning ved at 

 frembringe andre Fugtighedsforhold og ved at fjserne det oprinde- 

 lige Plantetaeppe. 



b. flusdyrene. Af Husdyrene spiller Faarenelangt den storste 

 Rolle. Der er paa Faeroerne noget over 15,000 Indbyggere og 

 over 100,000 Faar, eller med andre Ord 7 Faar pr. Menneske. 

 Denne store Maengde Faar gaar frit om hele Aaret rundt, og sikker- 

 lig har de en enorm Indflydelse paa Vegetationens Udseende, ja 

 dens saeregne Praeg skyldes sandsynligvis Faarene og dem alene. 

 Vegetationen udenfor den indhegnede Mark er overalt tsetklippet 

 og kort — foraarsaget af Faarenes Afgraesning; de forhindrer de 

 fleste Individer af hojere Planter fra Blomstring og Frugtsaetning. 

 Kun hvor Faarene er hindrede fra at komme frem, saaledes paa 

 Klippeafsatser eller Smaaoer i Soerne, kan Planterne faa Lov til 

 at udvikle sig fuldtud 1 ). Som et slaaende Exempel har jeg i 

 min Rejseberetning (1901, p. 31) naevnt en lille Holm i Vatnsdal- 

 Soen paa Sydero mellem Trangisvaag og Kvalbo. Allerede fra det 



l ) Mr. W. H. Beeby har mundtlig meddelt mig, at aldeles lignende Forhold 

 hersker paa Shetland; her maa man, siger han, naesten altid s0ge ud til de 

 talrige Holme i S0erne for at finde de mindre almindelige Planter og for 

 at faa en Ide om Planternes Storrelse og Udvikling. 



