— 43 — 



(1800, p. 198) omtaler, at han indplantede denne Art i sin 



Have, men at den i Lobet af 4 Aar ingen Blomster udviklede. 

 Rubus saxatilis blomstrer, men er sparsomt frugtsaettende. Landt 



(1800, p. 198) siger, at „B9errene lykkes sjseldent, fordi der som 



oftest indfalder Storm og Blaest i den Tid, Befrugtelsen skulde 



gaa for sig." 

 Ag ropy rum junceum og A. repens saetter Blomst som saedvanlig; 



men der var ingen udviklede Frugter at finde hos noget af de 



undersogte Exemplarer. Paa samme Maade forholder Digraphis 



arundinacea og Psamma arenaria sig. 

 Phragmites communis er paa sit eneste Findested kun iagttaget steril. 

 Iris pseudacorus blomstrer sparsomt, men er ikke frugtsaettende. 

 Juncus obtusiflorus synes at blomstre meget sent og saetter naeppe 



Frugt. 

 Malaxis paludosa blomstrer; men ingen Frugter fandtes ansatte. 

 Listera cordata; kun fundet steril. 



Potamogeton prcelongus og P.pusillus er kun fundne sterile. 

 P. alpinus og Ruppia maritima er fundne med Blomster, men uden 



nogen udviklet Frugt. 

 P. gramineus, P. nutans og P. perfoliatus blomstrer kun sparsomt 



og ikke paa alle Findesteder; Frugtsaetningen meget ringe. 

 Zostera marina synes ikke at saette Frugt, uagtet den dog blomstrer, 



omend sparsomt. 

 Sparganium affine blomstrer ret ofte, men saetter meget sparsomt 



Frugt. 



Af disse 34 Arter er vel alle Dikotyledonerne Jnsektbestovere, 

 og for en Del af dem, saerlig Papilionaceerne, kan det med Grund 

 antages, at deres ufuldkomne Frugtsaetning skyldes Manglen paa de 

 nodvendige Insekter. Men denne Forklaring straekker ikke til for 

 de fleste Monokotyledoners Vedkommende, da de er Vindbest0vere 

 (undt. Orchidece og Zostera); her maa man snarere taenke sig den 

 ringe Sommervarme og den for Pollenet uheldige, uafladelige Regn 

 som Aarsager. Disse klimatiske Forhold giver sig ogsaa Udslag 

 paa en anden Maade, nemlig ved forskellige Arters Tilbojelig- 

 hed til at optraede i „vivipare" Former, hvad allerede 

 Rostrup (1870, p. 13) har peget paa. 



Af Poa alpina, Festuca ovina og Aira ccespitosa alpina findes 

 paa Freroerne kun topspirende Former; naevnes i denne Sammen- 

 haeng kan ogsaa Polygonum viviparum og Lycopodium selago, som 

 naesten altid baerer Yngleknopper. Denne Tilbojelighed til Pseudo- 



