- 48 — 



fra dette Synspunkt. Bernatsky har tre Hovedafdelinger, nemlig 

 1) Naturlige Formationer, 2) Kulturformationer og 3) til naturlig 

 Udformning overladte Formationer, der staar paa tidligere Kultur- 

 land. Den sidste Afdeling forekommer mig ikke saa god som de 

 andre, idet jeg mener, at hvad ban regner herhen, uden st0rre 

 Tvang kan fordeles under de forste to Afdelinger; imidlertid 

 spiller det ikke nogen storre Rolle i denne Sammenhseng, da 

 Formationer af den Art nseppe forekommer paa Fseroerne. Her 

 kan man nojes med de to Kategorier: Naturlige og Kulturforma- 

 tioner. Bernatsky's Inddeling af de naturlige Formationer i 

 mindre Afdelinger efter den Grad, i hvilken de er paavirkede af 

 Kreaturerne eller Mennesket, synes meget tiltalende; men for Faer- 

 oernes Vedkommende tror jeg dog at vsere mere overensstemmende 

 med de naturlige Forhold, naar jeg logger andre Faktorer til Grund 

 for min videre Inddeling af dem. Jeg vil derfor nojes med at 

 benytte hans Definition paa de naturlige Formationer, nemlig, 

 at det er saadanne, hvis Elem enter ikke sky 1 der men- 

 neskelig Kultur deres Tilstedeveerelse, men selv har 

 indfundet sig paa Pladsen, og vil blot nsevne, at der i det 

 folgende findes Exempler paa flere af hans Undcrafdelinger; saa- 

 ledes kan Klippevegetationen, Grimmiaheden, Fjaeldmarken o. fl. 

 regnes til hans .,urorte Urformationer", Hedekaer, Grsesli o. fl. til 

 „Formationer, der, fordi de er udsatte for Afgrsesning, har under- 

 gaaet en dybtgaaende Forandring", o. s. v. 



Den forste Gruppe af de naturlige Formationer, som jeg 

 behandler, er dem, der er knyttede til Havets Nserhed. 



1. Halofile Formationer 1 ). 

 Langt den overvejende Del af 0ernes Kyststraekning er 

 Klipper, og mange Steder gaar disse lodret ned i Havet fra flere 

 Hundrede Meters Hojde; der bliver saaledes kun i ringe Grad Lej- 

 lighed til Udvikling af egentlig Strandvegetation. Kun i det indre 

 af Bugter og Fjorde dannes hist og her mindre Partier af flad 

 Strand (se Fig. 7), og her er det, man isser skal soge Strandplanterne. 

 De fleste Steder er den flade Strand sandet, og det bliver derfor 

 en Sandstrandsvegetation, vi faar at gore med; et enkelt Sted 

 gaar det endog saa vidt, at der dannes en Klit. Paa nogle 



*) For de submarine Plantesamfund henvises til Borgesen (1904), hvor ogsaa 

 den lille Formation af Zostera marina i Vaagfjord omtales. 



