— 53 — 



paa Faeroerne, nemlig Agropyrum junceum (heller ikke den satte 

 Frugt) og Juncas balticus, hvilken sidste, som den plejer, ikke voxer 

 paa Klitten selv, men paa en Sandflade ved dens Fod. 



Vi ser saaledes, at denne lille isolerede Klit i sin Vegetation 

 stemmer med Vest-Europas Klitter, blot er dens Flora meget 

 fattigere. Den indtager kun et sta?rkt begrsenset Omraade indenfor 

 det inderste af Sandsbugt, adskilt fra Havet ved en stor, flad, 

 vegetationslos Sandflade og indad mod Land gaaende over i de 

 dyrkede Marker, der delvis er overfogne af Klittens Sand. 



c. Strandengsformationen. 



Paa Steder i det Indre af Fjordene, hvor Bunden er fugtig og 

 humos, betinget ved, at Ferskvand strommer til uden at kunne ledes 

 bort, fmdes hist og her smaa Strandenge. Det er saaledes Tilfteldet, 

 hvor en foranliggende Strandvold daemmer det ferske Vand op, 

 eller hvor der i Fordybninger i selve Klippen samler sig Jord, der 

 vaedes af tilstrommende Ferskvand — alt dog kun, naar den yder- 

 ligere Betingelse opfyldes, at Havvandet til Tider kan naa derop 

 og derved give Jorden et vist Indhold af Salt. 



Disse Strandenges Flora er sammensat af 1) Arter, der kun 

 fmdes i Havets Naerhed: halofile Arter, og 2) Arter, der egentlig 

 horer hjemme i Kaer eller anden hydrofil Vegetation, men som er 

 saa vidtspaendende i deres Livskaar, at de kan trives paa hvilken- 

 somhelst fugtig Bund, ogsaa den saltholdige. Det bliver naturligvis 

 kun den forste Kategori af Planter, der er de sserlig karakteristiske 

 for Strandengen. Det Sted, hvor jeg saa en Strandeng mest typisk 

 udviklet, var i Bunden af Trangisvaagfjorden. Bag den ovenfor 

 (p, 51) omtalte Strandvold paa Nordsiden af Elven fandtes her et 

 Omraade, der havde aldeles samme Udseende 1 ), som en Strandeng 

 ved Nordsoens Sydost-Hjorne eller ved Kattegat og Bselterne 2 ). 

 Karakterplanterne for denne (Atropis 3 )-Association) var Gly- 

 ceria maritima, Plantago maritima, Festuca rubra, Triglochin palustre 



M Sammenlign f. Ex. E. Warming 1890 og 190G, C. Raunkiser 1889 og 

 A. Mentz 1900. 



2 ) Lignende Strandenge omtaler N. Hartz (1894 p. 54) fra det sydlige Gronland 

 (Tasermiut-Fjorden) og H. Jonsson (1900 p. 52) fra Vest-Island; men 

 begge Forf. fremhaever Tilstedevaerelsen af en saadan Formation som en 

 Usasdvanlighed, aldeles som Tilfaeldet er for Fjeroernes Vedkornmende. 



3 ) Glyceria maritima, G. distans og naermere Slsegtninge udskilles of'te af 

 (x/ycma-Slaegten som en egen Sla?gt: Atropis. 



