- 59 



De Mosser, der er mest karakteristiske for Strandklipperne, og 

 som Andes overalt ved Faeroernes Kyster, er Grimmia maritima og 

 Weissia maritima; af Likener kan isser naevnes Lichina con-finis, 

 Ramalina scopulorum og Physcia aquila (samt Ph. ciliaris saxicola) 

 foruden de mindre iojnefaldende Skorpelikener (Placodia, Verru- 

 carice o. fl.). Fanerogarnerne er ikke fuldt saa karakteristiske, og 

 jeg tor ikke vove at underafdele Formationen i Associationer. 

 Hvis Forsoget skulde gores, kunde man vaelge Ramalin a-As- 

 sociation, Grimmia-Weissia- As sociation og Haloscias- 



Fig. 11. Strandklippevegetation ved Skansen riser Torshavn; Ramalina og 

 Placodium (de ly.se Pletter) er dominerende. (Efter Foto. af Dr. F. Borgesen.) 



Association. Haloscias, Matricaria inodora phceocephala, Cera- 

 stium tetrandrum, Armeria, store velndviklede Plantago maritima 

 og Cochlearia officinalis mangier naesten aldrig, hvor der over- 

 hovedet er Plads for stone Planter; de er de mest fremtroedende. 

 Endvidere fmdes ofte Lotus corniculatus carnosus. Foruden disse 

 specielt ved Kysten optraedende Arter eller Former af Arter, fore- 

 kommer naturligvis ogsaa adskillige af de ssedvanlige Klippeplanter, 

 f. Ex. Sedum rhodiola, Cerastium vulgare, Angelica, silvestris, Festuca 

 rubra o. a. Grassser. 



Det er vaerdt at laegge Maerke til, at alle de forstnaevnte Fane- 



