- 69 — 



bringer denne lyse Farve, bestaar hovedsagelig af Mosser og kan 

 efter den almindeligste og mest fremtraedende Art benaevnes Phi- 

 lonotis-Associationen. Foruden Philonotis fontanel horer af 

 Mosser folgende med til Karakter-Arterne: Martinellia undulata og 

 M. purpurascens, Pellia Neesiana, Chiloscyphus pallescens, Anisothecium 

 squarrosum, Astrophyllum punctatum, Bryum ventricosum og Pohlia 

 albicans glacialis, samt i mindre Grad Hypnum rivulare og ■ Ambly- 

 stegium-Arter o. fl. De mest fremtrsedende Fanerogamer er Montia 

 rivularis, Saxifraga stellaris, Epilobium alsinifolium (og E.palustre); 

 hyppig findes ogsaa Caltha, Cardamine pratensis, Stellaria idiginosa, 

 Carex panicea, Eriophorum polystachyum o. a. Kaerplanter. 



Det ejendommelige ved denne Formation, til hvilken man kan 

 henfbre Vegetationen paa de Klipper, hvorover Vandet stadig siver 

 eller risler ned, er, at den stadig er vanddrukken, og at Vandet er 

 rindende, friskt, koldt og indeholder megen Luft. Medens Sump- 

 vegetationen har den forste af disse Karakterer (stadigt Overskud 

 af Vand) tilfaelles hermed, afviger den i Henseende til Vandets 

 Beskaffenhed, og netop herved fremkommer den store Forskellighed 

 i Vegetationens Sammenssetning. De mange Mosser er sikkerlig 

 betingede af det friske, rindende Vand; den lave Temperatur, som 

 ogsaa skyldes den stadige Tilf0rsel af nyt koldt Vand, hgemmer 

 Fanerogamernes Optraeden eller rettere gor Antallet af dem, der 

 kan trives, yderlig ringe. De mest typiske af Fanerogamerne voxer 

 inde i Mostuerne og danner taettere eller tyndere Bestande, frem- 

 komne ved rigelige Skuddannelser og Forgreninger nede i Mostasppet, 

 saaledes Montia, Epilobium alsinifolium, Saxifraga stellaris og Stel- 

 laria idiginosa. 



Philonotis- Associationen er ojensynlig vidt udbredt i nordiske 

 Bjaerglande; jeg kender den fra Gronland og isaer fra Island, og 

 den omtales ogsaa af de Forfattere, som har skildret Vegetationen 

 i disse Egne. Fra Island beskriver saaledes J 6ns son (1895, p. 73) 

 „en Mosvegetation bestaaende af lysegronne, storre eller mindre 

 Mospuder, hvilende paa et dyndet Underlag (Di)\ og i senere 

 Afhandlinger (1900, p. 25 og 1905, p. 11) kommer han tilbage til 

 denne Formation, som han kalder Moskaer og karakteriserer ved 

 Philonotis fontana og delvis Mniobryum (Pohlia) albicans \ sly. glacialis; 

 de hos ham nsevnte Fanerogamer er omtrent de samme som de 

 for Faeroeme anforte. Tilsvarende hertil er den Vegetation omkring 

 de „varnie" Kilder (Unartut), som Porsild (1902, p. 227) omtaler. 

 Imidlertid er det naeppe rigtigt af Jdnsson at slaa Philonotis-Asso- 



