- 78 — 



den dog paa den anden Side findes, saaledes at Vandet langsomt 

 kan sive bort. Omraadet bliver altsaa Partiet mellem selve Dal- 

 bunden med dens Kaer og den torrere Graesli eller, paa Sydskraa- 

 ninger, Lyngheden. 



De tre naevnte Glumiflorer, Nardus, Sdrpus ccespitosus og 

 Juncus squarrosus er de karaktergivende, og ofte optraeder den ene 

 som dominerende med naesten Udelukkelse af de to andre; vi faar 

 saaledes tre Facies for Hedekaer: 

 Nardus-Facies, 

 Juncus-squarrosus-Facies, 

 Scirpus-caespitosus-Facies. 



Der er muligvis en ringe Forskellighed i de tre Planters For- 

 hold til Vandmaengden, og i saa Fald maa Nardus betragtes som 

 den mindst vandelskende (eller vandtaalende). Det er vaerd at 

 laegge Maerke til, at de alle tre er udpraegede Tueplanter. 



Hedekaerets Udseende er i Almindelighed ret broget, da ikke faa 

 „blomstrende" Urter bryder „Graessernes tt ensformige Gronne. Som 

 nogle af de almindeligste kan naevnes Potentilla erecta, Polygala 

 serpyllacea, Succisa, Pinguicula, Viola palustris, Ranunculus flam- 

 mula, Galium saxatile, Euphrasies o. fl. Af graesagtige Arter foruden 

 de tre Karakterplanter findes hyppig Anthoxanthum, Luzula multiflora, 

 Carex pikdifera, C. binervis, Agrostis vulgaris, A. canina, Festuca 

 ovina, o. fl. Et Saerkende for Hedekaeret er endvidere, at Bunden 

 er daekket med en stor Maengde Mosser, talrige saavel i Kvantitet 

 som i Artsantal. De mest fremtraedende er: Hylocomia {R.loreum, 

 H. proliferum, H. squarrosum og H. parietinum), Stereodon erice- 

 torum, Isothecium tenuinerve, Thyidium tamariscifolium, Breutelia 

 chrysocoma o. fl., og naturligvis er den allestedsforekommende Grim- 

 mia hypnoides ogsaa her meget hyppig. I G. Jensens 's Rejse- 

 beretning (1897) findes der mange Steder udforligere Beskrivelser 

 af Mosvegetationen i dette vidt udbredte og mangfoldig nuancerede 

 Plantesamfund. 



Paa bare Pletter i Bunden af dette Samfund overtradkkes 

 Jorden ofte af en purpurviolet Hinde af Algen Zygogonium erice- 

 torum; rimeligvis har disse Pletter vaeret under Vand i Foraars- 

 tiden. 



Hedekaeret er vist det Plantesamfund paa Faereerne, som jeg 

 staerkest har udpeget i min Rejseberetning, og som jeg der stadig 

 kommer tilbage til, dels i dets typiske Skikkelse, dels i dets mange- 

 artede Overgange til Grimmiaheden. Naar jeg saa meget har frem- 



