— 80 - 



Det kan have sin Interesse at undersoge, om dette Plantesamfund, 

 Hedekaeret, ogsaa findes andetsteds, og det viser sig da, at lignende 

 Samfund omtales af flere af de p. 61 naevnte engelske og skotske 

 Forfattere som forekommende i den subalpine Region i Nord- 

 England og Skotland. Fra Island beskriver Jonsson (1900, p. 67) 

 en „Nardus-Li", som ojensynlig i mangt og meget er lig den faeroske 

 Nardus-Facies, og jeg har ogsaa selv i Nordvest-Island set et lig- 

 nende Samfund med Nardus som Karakterplante og har ganske 

 kortelig omtalt det (Ostenfeld 1905, p. 118). Dog tror jeg, at 

 det naeppe nogetsteds er saa udbredt som paa Fseroerne, og Grunden 

 hertil er vist det udpraeget insulsere Klima med den store Msengde 

 Fugtighed i Jordbund og Luft hele Aaret rundt. 



h. Hedeformationen (fugtig Lynghede.) 



Fra Hedekaeret har vi en jsevn Overgang til Lyngheden. Denne 

 kommer frem, hvor den humussure Bund bliver endnu mindre fugtig, 

 og det er mest Tilfseldet paa Skraaninger mod Syd eller Vest, saa- 

 ledes som ovenfor er nsevnt. 



Rigtig Hede med Calluna og Erica som nsesten eneherskende 

 Planter, kun oplivet af faa Urter og nsesten ingen graeslignende 

 Planter — saaledes som vi kender saa godt fra vore hjemlige Egne 

 — forekommer intet Steds paa Fseroerne. Ej heller optrseder den 

 brogede, arktiske og subarktiske Hede, som spiller saa stor en 

 Rolle i Island, Gronland o. s. v., og som kendetegnes ved de talrige 

 Dvaergbuske (nsesten alle Ericineer), her. 



Den Hede, der findes paa Fseroerne, har uden Tvivl sin naer- 

 meste Slsegtning i Heden paa Norges Vestkyst. Desvaerre existerer 

 der ingen okologiske Beskrivelser af den vestnorske Hede; men 

 dens Udseende kan dog tilnsermelsesvis bestemmes efter de Skil- 

 dringer, som findes i nogle af O. Dahl's Afhandlinger om de plante- 

 geografiske (floristiske) Undersogelser, han har gjort i Sondmore, 

 Romsdal, Nord- og Sondfjord. Saaledes giver han f. Ex. i en Af- 

 handling (1894, p. 40) en kort Karakteristik af „Lyngtseppet over de 

 nogne Klipper" ved Kysten, der passer ret noje med fseroske For- 

 hold. Han naevner Calluna som Karakterplante, omtaler derneest 

 Erica cinerea og opregner som Indblandingsarter Juniperus, Poly- 

 gala serpyllacea, Hypericum pulchrum, Galium saxatile, Euphrasia 

 (gracilis) og Bunium flexuosum, samt de h0j'e graeslignende Arter 

 Carex binervis, Luzula silvatica. Med Undtagelse af Bunium flexu- 

 osum er alle disse mere eller mindre almindelige og fremtrsedende 



