— 85 — 



Car ex binervis, Festuca ovina, Anthoxanthum og Luzida multiflora 1 ). 

 Paa Overgangen mellem stavnsbundne Arter og Alter med over- 

 jordiske Vandreskud stiller jeg de Arter, der har nedliggende, 

 undertiden rodslaaende Skud, nemlig Calluna, Erica, Empetrum, 

 Thymus, Poly gala serpyllacea og Galium saxatile; Raekkefolgen skal 

 omtrentlig svare til den tiltagende Hyppighed af Birodsudviklingen. 

 Endelig har de to Vaccinier og Cornus suecica underjordiske 

 Vandreskud. 



Hvad Blomstringsforholdene angaar, da traeffer vi i Lyngheden 

 den naturlige Formation, hvis Arter — for Faeroernes Vedkommende 

 — er mest tilpassede til Insektbestovning. Vindbestovere og de lavere 

 Former for Insektbestovning (aabne, oftest gule Blomster) er i 

 afgjort Minoritet; i Korrelation til 0ernes Insektfattigdom staar vel 

 derfor ogsaa den ringe Frugtsaetning hos flere af de naevnte Arter. 



Ovenfor blev det naevnt, at man kunde traeffe en Vegetation, 

 hvori Hedens underordnede Bestanddele, dens Urter og Grsesser, 

 havde Overhaand over Lyngbuskene, og at denne Vegetation maatte 

 betragtes som en Overgang til Graesli ; den staar i Virkeligheden 

 midt imellem Hede og Graesli og kunde maaske betragtes som et 

 saerskilt Plantesamfund, idct den i en Henseende staar naermere 

 Heden, nemlig ved sin i alt Fald delvis moragtige Bund, medens 

 Graeslien ellers har muldet Bund. Daimidlertid de optraedende Arter 

 er omtrent de samme som i Graeslien, er det bekvemmere og ogsaa 

 mere berettiget at bruge dem som Adskillelsesmaerker fremfor 

 Jordbundens Beskaffenhed. Men denne Usikkerhed i Valget af, 

 hvor Graensen skal traekkes, giver et tydeligt Begreb om, hvor 

 jaavne Overgangen e er. 



i. Graesliformationen. 



Ved Graasli forstaar jeg en Planteformation, hvis Karakterplanter 

 er Gramineer, og som traaffes paa middelfugtig Bund og oftest 

 har skraanende Overflade; hyppigst er Jorden muldet; men, som 

 lige neevnt, kan den vaere mere eller mindre moragtig. 



H. Jonsson har i sine Vegetationsskildringer fra Island be- 

 handlet denne Formation og dens naermeste Slaagtninge ret udf'0rlig, 

 og hans Skildringer harmonerer godt med, hvad der findes paa 



') Hypericum pulchrum .synes at vaere stavnslmmlen, men dog med svag Ud- 

 vikling af underjordiske Vandreskud; den fortjener naarmere Undersogelse 

 i Naturen. Jeg har uden afgorende Resultat undersogt talrige Herbarie- 

 exemplarer. 



