— 86 — 



Faeroerne; saerlig den sydislandske Graesli (Jonsson 1905, p. 36 — 40) 

 har 0jensynlig omtrent samme Sammensaetning som den faeroske. At 

 de 10 af ham som dominerende opforte Arter er Agrostis vulgaris, 

 Anthoxanthum, Festuca ovina, Brunella vulgaris, og Leontodon ogsaa 

 karakteristiske for den faeroske Graesli, og de ovrige 5 forekommer 

 der ogsaa, omend Trifolium repens, Geranium silvaticum og Poo, 

 alpina paa Faeroerne ikke saerlig horer til i denne Formation. 



Vi traeffer paa Faeroerne Graeslien paa lignende Steder som 

 Island, d. v. s. paa den nedre og mellemste, samt sjaeldnere paa den 

 overste Del af Fjaeldenes Skraaninger, naar Forholdene er saadanne, 

 at Vandet kan l0be hurtig bort (altsaa en ret stejl Skraaning), og 

 at Jordbunden er stabil og ikke odelaegges for ofte af nedstyrtende 

 Jord- og Klippemasser. Derimod har Expositionen ikke saa meget 

 at sige; i de Javere Egne vil der ved Sydexposition, som oftere 

 berort, dannes Hede, med mindre Haeldningen er altfor stejl; lidt 

 hojere til Vejrs traeffes Graeslien hyppig baade med sydlig og nordlig 

 Exposition. I Almindelighed er Graeslien staerkt odelagt af Faarene, 

 der her finder deres laekreste Fode; derfor er dens Overflade oftest 

 forsynet med talrige smalle Stier, der lober parallelt med Dalbunden 

 og paa Afstand giver Lien et. rillet Udseende 1 ). Vel ingen For- 

 mation paa Faeroerne har i den Grad lidt ved det store Faarehold 

 som Graeslien, og Undersogelsen af dens Flora er i hoj Grad 

 besvaerliggjort ved den taette Klipning eller Afgraesning. I sin 

 naturlige Tilstand byder Lien (og den frodige Hammer) de bedste 

 Livskaar for Plantevaexten, og uden Tvivl har man, for 0erne blev 

 beboede, her kunnet fmde de fleste af Faeroernes kaelnere Arter, 

 som nu alene har fundet et Fristed paa gunstig beliggende Hamre, 

 for saa vidt som de ikke er blevne udryddede. 



Foruden denne egentlige Graesli paa skraanende Bund finder 

 man hist og her en Graminevegetation af omtrent samme Karakter, 

 men paa plan Bund. Betingelsen for Fremkomsten af en saadan 

 Gramine-Eng er, at Jordbunden til Trods for den plane Overflade 

 er middelfugtig og med let Aflob for Vand, saaledes at den ikke 

 bliver sur. Paa Grund af Faeroernes kuperede Terraen er det 

 naturligt, at denne Betingelse forholdsvis sjaeldent kan opfyldes, og 

 derfor er de flade Graesenge ret sjaeldne; de forekommer dog 



J ) Maaske er det de samme Dannelser, som Jonsson (1. c. p. 36) omtaler som 

 „Rynker". 



