— 97 — 



de nedre Dele af Fjseldene er denne Udvikling geerne naaet saa 

 vidt, at den lodrette Klippevaeg er helt dsekket, og vi liar faaet en 

 jaevnt skraanende Fjaeldside, en storre Li. Klippevegetationen h0rer 

 hjemnie paa den lodrette Fjaeldside med dens Revner og smaa 

 Afsatser; de andre Former har saa megen Lesjord, at der har 

 indfundet sig andre Plantesamfund. Det vil nu let forstaas, at der 

 paa en Klippeafsats med nogen Losjord og gunstige Fugtigheds- og 

 Insolationsforhold kan blive en Voxeplads som har endnu flere 

 Fordele for Planterne end Grseslien (sammenlign p. 86), en „Driv- 

 baenk" saa at sige. 



Der er en anden sserlig Klippedannelse, der har Navn i Folke- 

 sproget; det er Gjov. Ved en Gjov (se Fig. 18) forstaas en stor 

 Klippespalte eller Revne, ofte af en betydelig Lsengde; den er gserne 

 saa stor, at Mennesker kan fserdes i den, og ofte lober der i dens 

 Bund en lille Elv, dannet af det nedsivende Vand. Gjovens Sider 

 er at betragte som to Hamre, der er stillede tset op mod og paral- 

 lel med hinanden; det, der er sseregent for dem, er, at de netop 

 ved denne Stilling forhindrer en for staerk Insolation og en for staerk 

 Udtorring; de byder derfor paa saerlig gunstige Kaarfor Vegetationen. 

 I Virkeligheden er ogsaa Hamre og Gjove de Steder paa Fser- 

 oerne, hvor Vegetationen naar sin yppigste Udvikling. Her maa dog 

 ikke glemmes den tidligere pointerede og ogsaa af Oettli (se p. 95) 

 nsevnte Fordel, disse Steder har, nemlig deres Utilgsengelighed for 

 Afgrsesning. 



Fra et botanisk Standpunkt kan vi tage Hamre og Gjove under 

 et og maa drage Adskillelsesmaerkerne efter Lys, Exposition og 

 Fugtighed. Vi faar da 1) en mork og fugtig Hammer eller Gjovside, 

 2) en fugtig, nordexponeret, 3) en middelfugtig, ofte sydexponeret *) 

 og endelig 4) en tor, sydexponeret. Den middelfugtige, gunstig expo- 

 nerede Hammer eller Gjovside vil , som rimeligt er, huse den 

 frodigste Vegetation og den fugtige nordexponerede vil vsere karak- 

 teriseret ved sin Rigdorn paa Mosser, endelig vil den torre, syd- 

 exponerede og den morke, fugtige vsere hinandens Mosaetninger; paa 

 den forste af dem vil der trives de mest typiske Klippeplanter med 

 staarkt udtalt Xerofy t-Praeg ; medens den sidste vil vsere Skjulested 

 for nogle Mosser, nogle Luftalger og nogle faa Blomsterplanter. 



1) Vi begynder med den morke og fugtige Gjov og tager 



*) Naar Expositionen er mere ostlig eller vestlig, vil lokale Forhold vsere 

 afgorende for Fugtighedsgraden og dermed for Vegetationen (eft:. C. Jensen, 

 1897, p. 192, og Ostenfeld 1901, p. 33). 



Botanisk Tidsskrift 28. Bind. 7 



