— 110 — 

 3. Formationer paa HejQseldet. 



(Alpine Formationer.) 



Paa Grund af Fjaeldenes geologiske Bygning findes der naesten 

 altid en Flade, et Plateau, foroven, og fra denne Flade falder 

 Fjaeldet af mod Havet eller Dalene i Afsatser, saaledes som ovenfor 

 omtalt under Behandlingen af Klippevegetationen. Storre Afsatser 

 bliver cnsbetydende med Flader i et lavere Niveau errd Topplatauet r 

 medens smaa Afsatser kommer ind under Begreberne Hamre og Lier. 



Vi skal her udelukkende beskaeftige os med Vegetation en paa 

 Fladerne (Fjaeldplateauerne), idet vi for den ovrige alpine Vegetation 

 henviser til den forudgaaende Skildring af Graesliformationen og 

 Klippevegetationen. Fladerne ligger i en ret forskellig Hojde over 

 Havet: de laveste 2—300 M. og de hojeste 7—800 M.; men Vege- 

 tationen er i det vaesentlige den samme, dog aftagende i Frodighed 

 og Artsrigdom opefter. 



Klimaet paa Fjaeldet har vi desvaerre ingen meteorologiske 

 Data for; men sikkert er det, at det er mere raat end i det lavere 

 Land. Temperaturen er lavere, saaledes at den kolde Tid varer 

 laengere, og Somren er mindre varm. Taage er hyppigere og 

 folgelig er bl. a. Lyset ringere. Endelig virker Stormene med 

 storre Kraft henover Hojfjfeldets Vidder. Alt i alt er Livskaarene 

 haardere for Planterne, og deraf folger, at de Arter, der kan trives 

 her, er faerre end i Lavlandet og delvis andre. 



Den Planteformation, der er den mest udbredte paa Faeroernes 

 Fjaeldvidder, er Fjaeldmarken, saaledes som den er karakteriscret 

 forst af Warming (1888, p. G8) og senere i nans Aand af andre 

 Skildrere af nordisk Plantevaaxt. Ud fra denne Formation maa 

 man taenke sig de to andre, frodigere, Fjaeldkaeret og Grimmia- 

 heden, dannede. Det vil derfor vaere naturligst at tage Fjaeld- 

 marken op til Behandling forst og ikke — som ved de subalpine- 

 Formationer — gaa frem efter Vandindholdets Maengde. 



a. Fjaeldmarken. 



Fjaeldvidderne er paa Faeroerne oftest naesten nogne; Klippe- 

 massen kommer til Syne for 0jet som Smaaholme i et Hav af 

 Grus, dannet ved Erosionens kraftige Indvirken paa den forholdsvis 

 let hensmuldrende Basalt. Paa andre Steder er der naesten intet 

 Erosionsmateriale, men kun den faste Klippe, der danner en ujaevn 

 Flade. Dette 0de oplives hist og her af enkelte Planter, der 

 frister Li vet i Smaafordybninger i Klipperne eller i Lae af Stene. 



