— 119 — 



Hedekaerets Arter, nemlig de mest haardfore, og dels enkelte hoj- 

 nordiske Arter eller Former af Arter, saeregne for Hojfjaeldet, i 

 alt Fald paa Faeroerne. Af den sidste Kategori kan naevnes Car ex 

 rigida, Sibbaldia procumbens, Loiseleuria procumbens, Vaccinium 

 myrtillus pygmcea og V. idiginosum microphyllum, saint Aira flexuosa 

 montana; herhen horer endvidere flere sjaeldne Arter, f. Ex. Gna- 

 phalium supinum, Pirola minor (en for denne Plante hojst ejen- 

 dommelig Maade at forekomme paa) og Luzula arcuata. 



Det er vaerd at laegge Maerke til, at mange af Grimmiahedens 

 Blomsterplanter har Vandreskud, vel egnede til at finde deres Vej i 

 Mostaeppet (Carex rigida, de to Vaccinia, Aira flexuosa, Pirola mi- 

 nor, Thalictrum alpinum o. fl.) eller har nedliggende, mangegrenede 

 Skud, der ogsaa breder sig imellem Mosset {Loiseleuria, Sibbaldia, 

 Empetrum, Thymus, Salix herbacea). 



De fleste Arter saetter rigelig Blomst og Frugt, men der er 

 nogle, som i hojere eller ringere Grad er henviste til Formering ad 

 vegetativ Vej, nemlig, foruden de bulbilbaerende Arter, Pirola 

 minor, og de to Vaccinia (se p. 42); ogsaa Empetrum's Frugt- 

 saetning synes indskraenket. 



Hvad Mosserne angaar, da findes der flere Arter, der mest horer 

 hjemme i Grimmiaheden, hvor de sartere af dem skjuler sig i 

 Grimmia hypnoides' og G. ericoides 1 lune Taepper, saaledes Junger- 

 mannia orcadensis, J. Floerkii, Gymnocybe turgida, Dicranum arc* 

 ticnm o. fl.; men jeg tor iovrigt ikke gaa naermere ind paa Behand- 

 lingen af Mosserne og henviser til C. Jensen's Afhandling (1897), 

 hvor der f. Ex. p. 173 (Slattaratindur), 181 (Kleivan) og 185 (Skaelling- 

 fjaeld) findes Lister over Mosserne i Grimmiahede. 



Likenerne optraeder ikke i stor Maengde, men dog er Grimmia- 

 heden og dens Overgangstrin til Hedekaeret de Formationer, hvor 

 disse Planter spiller storst Rolle, naturligvis Lithofytformationen 

 ikke medregnet. Det er de storre, buskformede Likener, der traeder 

 mest frem : Cladonia rangiferina o. a. Arter, Cetraria islandica, 

 Sphcerophoron fragile, Cornicularia aculeata og Thamnolia vermi- 

 cidaris; den sidste Art er indskraenket til Hojfjaeldet alene, medens 

 de andre ogsaa er hyppige i de lavere Egne. 



Langt mere udbredt end den typiske Grimmiahede er en Forma- 

 tion, der danner en Over gang me 11 em Grimmiaheden og 

 Hedekaeret; den er kortelig naevnt paa p. 77 og er i min Rejse- 

 beretning (1901) mange Steder omtalt under Navriet .Grimmia- 

 Nardus Formation*. Det er paa flade eller svagt skraanende 



