— 190 — 



skovene. At bans videnskabelige Virksomhed blev stserkt paa- 

 skonnet ogsaa udenfor Praktikernes Kreds, fik han et Vidnesbyrd 

 om, da ban i 1882 blev valgt til Medlem af Videnskabernes Selskab 

 i Kobenhavn. Det var saaledes et stort og nyttigt Arbejde, han i 

 disse Aar udf0rte paa et Omraade, der laa belt udenfor hans 

 Embedsgerning, og det var derfor naturligt, at hans Stilling ved det 

 afsides liggende Seminarium i Lsengden ikke tilfredsstillede ham. 

 Han havde jo bestandig savnet Adgang til Bibliotbeker og Studie- 

 fseller, og dertil kom nu, at Undervisningen ikke interesserede ham 

 i samme Grad som i de forste Aar, da Lsererne selv examinerede 

 til Afgangsexamen og derfor kunde tage Undervisningen frit, hvad 

 Rostrup sserlig benyttede sig af, medens Examinationen senere blev 

 udfort af en dertil beskikket Kommission, hvad der medforte, at 

 Undervisningen maatte drives mere som „Examenspiskeri", hvilket 

 ikke tiltalte bam. Endelig kom ogsaa de okonomiske Forhold i 

 Betragtning, idet Gagerne ved Statsseminarierne var meget ringe og 

 de politiske Forhold ugunstige for deres Forbedring. Der virkedes 

 imidlertid fra forskellig Side for at skaffe ham en Ansaettelse i Ko- 

 benhavn, saaledes at han kunde ofre hele sin Kraft paa det Om- 

 raade, hvor han allerede havde indlagt sig saa store Fortjenester. 

 Endelig lykkedes det, efter Indstilling af Landhusholdningsselskabet 

 og Hedeselskabet, at udvirke, at der i 1883, fra 1. August, blev 

 oprettet en Lsererpost i Plantepathologi for ham ved Landbohoj- 

 skolen, og Aaret efter ansattes han, fra 1. April, tillige som Kon- 

 sulent i Plantesygdomme. Saaledes naaede han da endelig, i en 

 Alder af 52 Aar, en Stilling, som svarede til hans Evner, og for 

 anden Gang faldt det i hans Lod at fere et nyt Fag frem ved den 

 Skole, hvor han kom til at virke, men denne Gang var det en ung 

 Videnskab, som han selv havde veeret med til at udvikle. 



Rostrups Undervisning ved Landbohojskolen omfattede baade 

 Landbrugere, Skovbrugere og Havebrugere; forst holdtes faelles 

 Forelaesninger for dem alle, senere seerlige Forelsesninger for hvert 

 af de tre Fag. Som Led i hans Undervisning fortjener Exkursio- 

 nerne at nsevnes, sserlig de store, flere Dages Forstexkursioner, hvor 

 hans bedste Egenskaber ret kom til Nytte. En saerlig Fortjeneste 

 indlagde han sig ved at skabe en fortrinlig plantepathologisk Sam- 

 ling, som vakte alles, ikke mindst besogende udenlandske Viden- 

 skabsmsends Beundring. Den 30. April 1889 fik Rostrup kongelig 

 Udnaevnelse som Lektor, og den 1. September 1902 blev ban 

 Professor. 



