— 197 — 



kunde ligefrem ikke sige Nej til saadanne Anmodninger, lian folte 

 det som en selvfolgelig Pligt at efterkomme dem, og hans Pligt- 

 folelse var meget stor; men han folte tillige Tilfredsstillelse ved 

 at voere til Nytte for Andre. Hvad han har udfort af ulonnet 

 videnskabeligt Arbejde for Andre er overordentlig betydeligt. 



Rostrup var ingen Ven af mange Ord. Hans Stil var knap 

 og klar, og det samme var Tilfseldet med hans mundtlige Foredrag. 

 Dette kunde stundom vsere noget tort i Formen, men var ofte 

 fgengslende ved Rigdom paa Naturiagttagelse. I Omgang var han 

 jgevn og naturlig og ens mod Alle. Han var af et roligt Tempera- 

 ment og et udprreget fredsommeligt Menneske; al personlig Strid 

 var ham i hoj Grad imod. Han har deltaget i utallige Diskussioner, 

 men neppe i nogen Polemik. I mundtlige Forhandlinger var han 

 rolig og saglig, og han respekterede altid Andres Meninger. Og 

 forte Forholdene med sig, at disse sejrede, bojede han sig loyalt 

 derfor. Han kendte ikke til Svig og indlod sig aldrig paa Intriger, 

 og nod derfor almindelig Anseelse som en overordentlig retsindig 

 Karakter. Og disse Egenskaber gjorde ham saerlig skikket til at 

 tage Ssede i de mange Komiteer, Kommissioner og Udvalg, hvoraf 

 han var Medlem, og hvor hans Nogternhed, hans praktiske Erfaring 

 og sunde Omdomme kom til stor Nytte. Men R.ostrup var ikke 

 alene et ussedvanlig omgsengeligt Menneske, han var ogsaa selska- 

 belig anlagt: i Kobenhavn aabnede hans og hans Hustrus ggestfrie 

 Hjem sig for en talrig Kreds af Venner, som satte stor Pris paa 

 at komme i dette Hjem, hvor der herskede en fornojelig og utvungen 

 Tone. Ogsaa udenfor Hjemmet var han glad ved at vaere med i 

 en hyggelig Vennekreds, og det bor nsevnes, at han havde lige saa 

 mange Venner mellem de unge som mellem de gamle; han befandt 

 sig vel i de unges Kreds, og der var aldrig Tale om, at hanvirkede 

 trykkende paa disse ved sin Neervaerelse. 



Rostrup segtede den 26. Marts 1861 Betty Caroline Kielsen, Datter 

 af fhv. Kolonibestyrer 0. V. Kielsen. Uden at komme ind paa 

 Familielivet, som ligger udenfor Rammen af denne Skildring, skal 

 blot bemserkes, at hans Hustru var ham en trofast Stotte saavel 

 under de ret trange Kaar i Skaarup som senere i Kobenhavn, indtil 

 nun i Efteraaret 1905 kastedes paa et smertefuldt Sygeleje, som 

 endte med Doden i Februar 1906. Huset sty redes det sidste Aar 

 af hans Datter, som nsesten bestandig var om ham, saavel i Hjem- 

 met som ude. 



Rostrups Helbred var i det hele godt, og da han passerede 



