— 289 — 



for Likenerne end for Blomsterplanterne; der maatte kunne findes 

 i det mindste unge Eksemplarer af forskellige Likener, udviklede i 

 de ofte lange Tider, hvori Oversvomning ikke finder Sted. At man 

 end ikke finder Antydning af unge Likener, tyder paa, at selve 

 Spiringen af Likenkim er umuliggjort — antagelig af Kogsaltet. 

 Eksperimentelle Undersogelser herover foreligger dog ikke. 



Klitterne opstaar af Havets Sand, der af Bolgeslaget kastes 

 i Land, torres af Vind og Sol og derpaa jages ind over Landet af 

 Vinden. Klitterne er Sandbunker af alle Storrelser fra faa Tom- 

 mers Hojde til over hundrede Fod (Klitter af 120— 130Fods Hojde 

 er her hjemme Kgempeklitter; i Pommeren og Projsen findes ad- 

 skillige af storre Maegtighed). 



Naar Sandet er blaest fra Forstranden op i Klitten, udvaskes 

 det hurtigt af Regn; navnlig Kalk og Klornatrium forsvinder og de 

 aeldre Klitter, der ligger fjernet fra Tilsanding med frisk Strandsand, 

 er derfor i det hele taget meget ufrugtbare. 



Efter Substratets Art grupperer nu Planterne sig i forskellige 

 Samfund, soni desvaerre endnu er ufuldstsendigt kendte. De sam- 

 menfattes under folgende Navne: 1) Hjaslmeformationen, 2) Sand- 

 skcegformationen, 3) den graa Klit, 4) Lynghede, 5) Fugtigheds- 

 samf'und (Enge, Gronninger, Vandplantesamfund i Klitlavninger) 

 (Raunkiser; Warming 1891, 1894, 1902, 1907). 



Hjaelmevegetationen er at finde i den endnu noget fygende 

 Klit, der i mange Tilfaelde faar Tilf0rsel af nyt Strandsand ved 

 Paalandsvind. Jordbunden er derfor den relativt nseringsrigeste, 

 men ogsaa i andre Henseender den vanskeligste, for saa vidt som 

 Sandpiskning og Bortblaesning af Sandet fra Rodderne kan umulig- 

 gore Livet for naesten alle Planter. Kun faa Arter lever her: 

 Psamma arenaria, Elymus, Hippophae og enkelte andre. Vegeta- 

 tionen er spredt og Sandet er levende mellem Planterne. Klitten 

 er „hvid". Noget stserkt. udviklet Sarnfundsliv kan ikke finde Sted, 

 da Planteindividerne staar saa langt fra hinanden. Dog spores den 

 sparsomme Likenvegetations Afhaengighed af HjaBlmegraesset, idet 

 dettes Rodder ved sine sandbindende Egenskaber muliggor en — 

 ikke rigelig — Fremvnekst af Likener paa dette delvis dsempede 

 Sand. Det viser .sig jo erfaringsmsessigt, at Likenerne i hvert Fald 

 ikke kan bebygge de udsempede Miler. 



I Hjselmeformationen findes meget faa Likener: de Par Arter, 

 som forekommer her, er udsatte for Tilsanding og er faktisk ofte 

 delvis begravede i Sand. Fundne er hidtil Cornicularia aculeata, 



Botanisk Tidsskrift. 28. Bind. 20 



