— 294 — 



Mange Likener, navnlig Gladonier har desforuden et meget 

 xeroiilt Praeg over deres indre Vaev, Marvlaget, idet dettes Hyfer 

 hos visse Arter klumper sig sammen i store Hyfepleksus, anlagelig 

 til Vaern mod en indre Fordampning fra Cellerne til Intercellular- 

 rummene. Det er et meget iojnefaldende Treek, som er set og 

 beskrevet flere Steder af Wainio, men forst at* mig er bleven op- 

 fattet paa den her angivne Maade. Disse Hyfepleksus er navnlig 

 meget stserkt udpraegede i Horizontalthallus af Gladonia foliacea 

 (se Fig.). Paa delvis samme Maade maa forklares Udviklingen af 

 de msegtige Stereomcylindre hos Cladonierne. Idet jeg henviser 

 til de Tavler, som fremstiller Cladonier, gor jeg opmaerksom 

 paa den msegtige Hulcylinder, der indtager Pladsen i Gladonia- 

 podetiets Midte; den er af Schwendener (Mech. Bauprincip d. 

 Monocotyl.) tydet som et Styrkevsev i Analogi med det bojnings- 

 staerke Styrkevaev hos hojere Planter. Den Opgave har Vaevet 

 ogsaa aldeles afgjort; kun maa bemaerkes, at det i naesten alle 

 Tilfaelde er betydelig staerkere udviklet end det er nodvendigt for 

 at udfylde de Krav, som stilles til dets mekaniske Ydeevne. Jeg 

 kan ikke staerkt nok pointere, at vi her fojer Likenerne ind i den 

 store Raekke af Planter, der viser en overdreven Udvikling af Styrke- 

 vaevet paa tor re Lokaliteter, — en vel kendt, navnlig af Volkens 

 (1884) fremhaevet Kendsgerning for de hojere Planters Vedkommende. 

 Sammenligner vi saaledes disse Likener med Klittens mest udbredte 

 Blomsterplante, Psamma arenaria, ser vi en overraskende Overens- 

 stemmelse mellem disse i den overdrevne Udvikling af Styrkevaev, 

 idet Hjaelmens Blade som bekendt er udstyret med et maegtigt 

 subepidermalt Stereom (se Raunkiaer: De danske Blomsterplanters 

 Naturhistorie Fig. 275). Ganske lignende Forhold vil vi finde hos 

 Hedelikener (se nedenfor). 



Vaern mod Fordampning viser sig altsaa hovedsagelig paa 

 folgende Maader: 1) Dannelse af staerkt udviklede Hudvsev, 2) Dan- 

 nelse af Hyfepleksus i Marvlaget, 3) Dannelsen af msegtige Stereomer 

 og 4) vindstille Rum. 



Vsern mod Sandflugt. Storste Parten af Klitlikener lever 

 i den helt da^mpede Klit, hvor de ikke er udsatte for at kuldkastes 

 af Vinden. De er haeftede ved Jordhyfer, som klamrer sig fast til 

 Jordpartiklerne og som i morfologisk Henseende er meget inter- 

 essante, men maa forbigaas her. 



Et Mindretal af Arter lever i den fygende Klit og er udstyret 

 med forskellige Hsefteapparater, som jeg her nsermere skal omtale. 



