3. Epifytlikener. 



Paa de i Klitterne forekommende Buske vokser en Del Likener, 

 Hidtil er fundet folsrende: 



■&' 



Usnea barbata L. (paa Salix repens, Hippophae). 

 Ramalina polymorphs Ach. farinacea (Salix, Hippophae, Rosa). 

 Xanthoria parietina L. (Hippophae, Sarothamnus, Myrica, Rosa). 

 Parmelia olivacea L. (Salix repens, Hippophae, Myrica, Rosa). 



— physodes L. (Salix, Hippophae, Myrica). 



— saxatilis L. (Hippophae, Myrica, Rosa). 

 Physcia stellaris L. sbsp. hispida (Salix, Rosa). 

 Evernia Prunastri L. (Hippophae). 



— furfuracea (Hippophae, Salix). 

 Cetraria saepincola Ehrh. (Hippophae). 



— glauca L. (Dode Graestotter). 



Lecidea parasema sbsp. enteroleuca v. elaeochroma Ach. (Salix, 



Hippophae, Sarothamnus). 

 Lecanora subfusca L. (Hippophae, Sarothamnus, Myrica, Rosa). 

 — varia Ehrh. (Sarothamnus, Salix). 



Det er klart, at de Naturforhold , Epifyterne er udsatte for, 

 nsesten ganske falder sammen med dem, der bydes Jordlikenerne; 

 kun i en enkelt Henseende er der en betydelig Forskel: Substratets 

 fysiske Beskaffenhed. Dette er for Jordlikenernes Vedkommende 

 det lose Sand, der nodvendiggor Udviklingen af et veludviklet 

 Hoefteapparat. — De ovrige Tilpasninger: mod Lys og mod Torhed 

 er iovrigt som hos Jordlikener. 



Tilpasning til intensivt Lys, se de enkelte After. Til- 

 pasning til Torhed er paaviselig hos flere Arter. Som oven- 

 for angivet finder Vandoptagelse (Regn, Taage, Dug) Sted gennem 

 hele Lovets Overflade, — sserlige Organer til Vandoptagelse fmdes 

 hos flere Bladlikener i Form af Rhiziner paa Lovets Underflade, — 

 saaledes navnlig hos Parmelia saxatilis, olivacea, Physcia stellaris. 

 Disse Rhiziner er Hyfebundter uden Gonidier; de er ofte taetstillede 

 og virker ved deres Kapillaritet saaledes, at Regnvand, der driver 

 ned langs Grene, hvorpaa Likenerne sidder, meget hastigt suges ind 

 under Likenens Underflade og vseder denne over det hele. Forsog, 

 som jeg anstillede med en Gyrophora polyrhizos, (der forovrigt ikke 

 lever i Klitterne, men under lignende Torhedsforhold), viste, at 

 Vandet i Lobet af et Minut kan loftes lodret, mod Tyngdekraften, 

 fra Likenernes Rand til dens Midte; Vandet ses tydeligt stige til— 

 vejs uden paa Likenen i Mellemrummene mellem Rhizinerne, gan- 

 ske som i et tykt Stykke Traekpapir. Det Vandlag, som de rhizin- 

 bserende Likener kan fastholde, vil kunne have stor Betydning ved 



