— 304 — 



I det liele og store er de fleste Jordlikener opret-buskformede, 

 og denne Buskform er sikkert erhvervet til Livet paa Heden (eller, 

 — da ingen af vore Likener er endemiske — , til lignende Plante- 

 samfund), og deres lodrette Vaekst skyldes vel oprindelig de samme 

 Agentier, der har givet de tleste Planter den oprette Bygning i 

 Kaplobet mellem Individerne og Individets Enkeltdele efter Lyset, 

 Energikilden. 



Skorpelikener finder vanskelig Plads: Under Lyngbuske er der 

 for morkt, mellem Lyngbuske regerer Rensdyrlav og andre Thamno- 

 blaster, der ikke tillader Naervserelsen af nogen Skorpelav. Disse 

 forekommer derfor kun, hvor Lyngen og Busklaverne ved Hede- 

 brande, Lyngskraelning etc. er forelobigt fjernede, og danner der 

 ephemere Bevoksninger , som for eller senere drsebes af den paa 

 ny indvandrende Lyng; eller de lever paa Groftekanter og lign. 

 Steder, der kunstigt holdes fri for deres overmaegtige Konkurrenter, 

 eller endelig paa meget torre Bakker, der ikke er nogen gunstig 

 Vsekstplads for Lyng og Rensdyrlav. 



Vi kan altsaa resumere Kon kurrenceforholdet saaledes: 

 Hvor Jorden er god, er Lyngen tset, Likenerne udelukkede af Lys- 

 mangel. Hvor Jorden er mindre god, er Lyngen mere spredt, og 

 oprette Busklikener kan vaere staerke nok til at klare sig Side om 

 Side med Lyngen. Hvor Jorden er endnu daarligere (torre Indsands- 

 klitter etc.), vantrives baade Lyng og Rensdyrlav; her kan derfor 

 Skorpelikener trives mellem de meget spredt voksende Busklikener. 

 Som det ses, afhaenger Likenvegetationens Udseende naesten alene 

 af Lyngens Trivsel, og denne i sidste Instans af rent uorganiske 

 Agentier (Fugtighedsforhold etc.). Konkurrenceforholdet er saaledes 

 det langt dominerende og afgor i Hovedsagen hele Likenvegetationens 

 Habitus, — selvfolgelig dog inden for de Graenser, som Likenernes 

 Evne til at taale Hedernes Lys- og Torhedsforhold forudsaetter. 



Efter at hermed Konkurrenceforholdet er beskrevet, mangier 

 blot Omtalen af Likenernes Tilpasninger til andre. ydre Faktorer, 

 geognostiske og atmosfaeriske. 



Fasthaeftningen til Substratet sker hos Skorpelikenerne 

 (tillige med Baeomyces og Sphyridium) ved at hele deres Basalparti 

 sender Hyfer ned i Jorden og indvaever dennes Humus- og Sand- 

 partikler i et mere eller mindre taet Vaev. Getraria islandica synes 

 at vaere meget ufuldkomment faestet; Peltigera har lange Rhiziner; 

 Cladonierne og Gornicularia har i mange Tilfaelde de vel kendte 

 Hyfepensler. 



