— 32G — 



Endnu tilfojes blot et Par (3rd ora de enkelte Karakterlikener 

 under stadig Henvisning til Figurerne: 



Usnea barbata L. forekommer hyppigst i vestjyske Plantager 

 paa Picea alba. Soredier kan forekomme, men er da begrsensede 

 til bestemte Soraler — et Trsek, der er faelles for alle Likener, 

 hvor Fugtighedsgraden svinger mellem store Greenser, medens Li- 

 kener paa stedse fugtige Vsekstpladser i Reglen faar hele deres 

 Overflade sorediost omdannet. Farven varierer fra graa til lysbrun. 



Cornicularia jubata L. forekommer sammesteds som Usnea. 

 Ogsaa den har et kgempemsessigt Barklag. Soredier sjseldne, dannes 

 i Soraler. Farven varierer fra bleggraa til brunsort. 



Ramalina polymorpha furinacea L. er meget almindeligt indblan- 

 det mellem de to foregaaende. Ogsaa dennes Barklag og Soraler 

 kendetegner den som en udprseget xerofil Art. Farven bleggron. 



Cetraria scepincola (Ehrh.) Ach. forekommer, (men er ikke 

 meget fremtrsedende i Individantal) , sammen med de foregaaende. 



Evernia Prunastri L. og Parmelia physodes L. er Karakterlikener 

 i 0ernes Skovlysninger. Barklagene tyndere end hos Usnea og 

 Cornicularia jubata. — Om de ovrige nsevnte, mere sporadisk fore- 

 kommende Arter giver Tavlerne de nodvendige Oplysninger. 



4. Beg. (Fagus silvatica L.) 



Daekker (ifolge Hauch & Oppermann 1902, pag. 136) ca. 19 

 Kvadratmile af vort Land, udgor altsaa 44 °/o af vort samlede Skov- 

 areal. Om dens Fordringer til Voksested etc. henvises til det citerede 

 Vaerk (1902, pag. 142). Samfundets Udviklingshistorie er i store 

 Traek deime: Ved reguleret Selvsaaning, kunstig Saaning eller Plant- 

 ning frembringes en Ungskov, hvis Individer paa det paageeldende 

 Areal nsesten alle er lige gamle. Nogle Aar efter (vekslende efter 

 Arealets fysiske Beskaffenhed) naar de unge Traser sammen og 

 danner et Daekke over Jorden. I Trseets Ungdom bliver Lovet sid- 

 dende i visnet Tilstand hele Vinteren over, saa at der paa Bunden 

 under det unge Bogesamfund er meget morkt, hvilket spiller en 

 stor Kolle for Likenvegetationen (se nedenfor). Efterhaanden som 

 Skoven vokser til, „renser" Stammerne sig forneden og der bliver 

 rigelig Plads under Kronerne. Udhugningen foretages forste Gang 

 omkring Skovens Femogtyveaarsalder og vedligeholdes i et saadant 

 Omfang, at der under Trseerne (omtrent ved det 30te Aar) begyn- 

 der at indvandre en Flora af Asperula odorata og Anemone nemo- 

 rosa; noget senere kommer Gorydalis, Viola, Galeobdolon, Gircsea, 



