— 331 — 



lige saa vel som Cladonia rangiferina er Hedens, daekker ofte 

 Skovens Stammer i hele deres Udstraekning og giver dem et blegt, 

 graagr0iit Farveskaer, vidt forskelligt fra den morke Granskovs rod- 

 lige, likenfrie Stammer. — Disse naevnte Arters anatomiske Bygning 

 stemmer noje overens med de fremhaevede Troek i Muldskovens 

 Naturforhold , thi 1) Bark lag (Beskyttelse mod Lys og Torke) 

 mangier eller er svagt udviklede. 2) Beskytt elsesfarver (mod 

 for staerkt Lys) er saa godt som ukendte; Arter, der dels lever i 

 Bogeskoven dels paa lysere Vaekstpladser, er blege i Skoven, kraftigt 

 farvede paa de lyse Lokaliteter (saaledes f. Eks. Parmelia olivacea). 

 3) G on id i ernes Vaekst er hos Muldskovens Likener — som Folge 

 af den store Fugtighed — langt mere begunstiget end paa det aabne 

 Land; vi finder derfor en vidt udbredt Dannelse aflsidier og So- 

 redier eller endog fuldstaendig Misdannelse til Lepraria. — Paa 

 en Vandring fra Skovens Indre ud mod dens Udkanter kan man 

 iagttage en meget tydelig Skiften i Likenfloraen , ganske overens- 

 stemmende med det forogede Lys: Inderst sidder de tyndbarkede 

 eller barkl0se, blege, sorediose Individer og Arter, mod Udkanten 

 tiltager de mere tykbarkede (Pertusaria, Parmelia, Evernia). 



Jeg gennemgaar her Karakterlikenerne og enkelte af de mindre 

 Iiyppige Arter lidt naermere, stadig under Henvisning til Figurerne. 



Cladonia fimbriata (L.) Fr. sidder fortrinsvis paa lyse Steder i 

 Skoven, hvor den breder sig ud over Mosset ved Traeets Fod eller 

 paa Stammens opadvendende Side. Mangier Barklag og Beskyttelses- 

 farver. Rigelig Sorediedannelse. — Evernia Prunastri L. er ligeledes 

 lyselskende. Hvor der er fugtigt, bliver den naesten uformelig af 

 Isidier; paa lysstillede Morbundsboge kan den daekke Stammerne 

 som et tset Laad og mangier her Isidier, (Folge af mindre Fugtig- 

 hed). — Evernia furfuracea L. er ikke saa hyppig som foregaaende 

 Art, men optraeder paa ganske de samme Steder. — Xanthoria 

 parietina L. er udpraeget fotofil; forekommer alene paa Morbog, 

 hvortil dens Barklag henviser den. — Parmelia Acetabulum (Neck.) 

 Dub. er sjaelden i Bogeskoven ; jeg har truffet den en enkelt Gang 

 paa Morbog, hvortil dens Barklag henviser den. — Parmelia olivacea L. 

 forekommer igennem hele Skalaen af Danmarks Likenvoekstpladser. 

 fra den morkeste Bogeskov, der overhovedet tilsteder Liken vaekst. 

 og til den sollyseste Landevejspoppel eller Gaerdesten. Varierer 

 derfor staerkt: Isidiedannelse kan i Bogeskoven gore den ganske 

 deform og Farven er bleg. Paa de torre og lyse Lokaliteter er 

 Farven mork, Isidiedannelsen tilbagetraengt eller manglende. — 



