— 338 — 



B0gene i vore Skove, de lave, forkuede Krat paa Hederne, er de 

 sidste levende Minder om den Tid, da dette Tree med den rige 

 Bundflora herskede. B0gen har forlaengst bredt sig paa dens Be- 

 kostning. Det er Vaupells Fortjeneste at have beskrevet denne 

 Kamp i dens Enkeltheder og paapeget Aarsagen til Bogens Sejr. 



Egeskovens Likenvegetation er selvf0lgelig forskellig efter Skovens 

 Karakter. De nogenlunde rene Bestande, som her kommer i Be- 

 tragtning, er Krattene og de Egeplantninger, som er anlagte i Tiden 

 mellem 1765—1815 (se Hauch & Oppermann I.e. pag. 272), medens 

 de spredte Ege i Bogeskoven selvfolgelig ikke giver Oplysninger om 

 Egesamfundet som Vaert for Likenepifyter. 



Egehoj skove n. Den hojstammede Egeskov, som findes 

 rundt om i Landet, har jeg mest haft Lejlighed til at undersoge 

 i Jaegersborg Dyrehave. Jordbunden er muldet (og med talrige 

 Muldvarpeskud) , daekket af Lov og (i Maj) med en rig Flora af 

 Anemone nemorosa, en Del Graesser, Mercurialis perennis, Urtica 

 dioica — samt hist og her en Plet Atrichum undulatum og Hylo- 

 comium squarrosum. Bundfloraens hele Fysiognomi har altsaa 

 meget til faelles med Bogemuldens. Som Folge afLovdaekket 

 og Regnormenes Faerden mangier ogsaa her Likenerne 

 fuldstaendigt. 



Egen er jo et udpraeget Lystrae, gennemlader meget Lys gennem 

 Kronen ned paa Stammerne og Skovbunden. Dette giver sig tydeligt 

 til kende i den Likenvegetation, som findes paa Stammerne. Disse 

 er ved Foden og paa de opadvendende Sider delvis daekkede af 

 Mos (Stereodon cupressiforme), hen over hvilket breder sig Cladonia 

 fimbriate/, og Lepraria. Barken er dybt sprukken og ganske daekket 

 af Lepraria (mnligvis mest sterile, leprose Galiciaceer) og Galiciaceer 

 (Cyphelium chrysocephalum og Calicium ht/perellum) samt for en stor 

 Del af Evernia Prunastri; desuden er der mellem disse indblandet 

 rigelig Pertusaria communis, Variolaria og Lecidea quernea. Par- 

 melia olivacea og Lecanora subfusca er sparsomme. Karakter- 

 traekkene er altsaa: Rigelig Evernia Prunastri, Mosser og Lepraria 

 og Galiciaceer, Mangel paa de erfaringsmaessigt xerofileste og mest 

 lyssogende Likener som Ramalina, Parmelia physodes, saxatilis etc. 

 Vi skal her diskutere disse Traek nojere. 



Den her skildrede Flora er tydelig rigere paa fotofile Likener 

 end Bogemuldskoven. Navnlig er Evernia Prunastri et klart 

 Indicium paa intensivere Lys. Dette er let forstaaeligt , naar vi 

 husker, at Vaupell har paavist, at Egen gennemlader langt mere 



