— XIV — 



traeffe ham Dagen igennem; var han der ikke, var ban ufejlbarlig i Universitets- 

 kvaesturen rnetl sine Regnskaber, tbi til Universitetets botaniske Gartners 

 Pligter borer ogsaa den at fore det meget store og tidrovende Regnskab for 

 Haven. Friedrichsens Regnskaber var altid i monstervaerdig Orden. (I mange 

 Aar var han ogsaa Rotanisk Forenings Kasserer, og fra 1902 var han Revisor 

 for Aim. dansk Gartnerforening). 



Sin Have omfattede han med den storste lnteresse og Kaerlighed ; man vil 

 vanskelig traaffe nogen mere pligtopfyldende og i sin Embedsgerning trofast 

 Mand end Friedrichsen. Det var hans Stolthed at have en rig Have, godt 

 bestemte Planter og et rigt Frokatalog. Af visse Plantesla^gter samlede han 

 saa mange Arter som muligt, f. Eks. Nymphaea, Eryngium. Rerberis, Crataegus, 

 men i det bele taget maa det siges, at vor Have er rig paa interessante Planter; 

 og Friedrichsen kendte dem alle, vidste hvor de stod. og hvorfra vi havde faaet 

 dem ; de var hans personlige Venner eller kaere Rorn. Haven haevdede ogsaa i 

 Friedrichsens Tid fuldt ud sit gamle Ry som en god Have, og Tallet af Fro- 

 portioner, der udsendtes til and re botaniske Haver, steg fra 2621 i 1868 til 4 a 

 5000 og derover i de folgende Am- (i 1892: 5482, i 1903: 5514). 



Naar det om Vinteren kunde traeffe sig, at jeg sent paa Aftenen eller endog 

 efter Midnatstid kom forbi Gartnerboligen, kunde jeg vasre temmelig sikker paa, 

 at der braendte Lys i Frostuen; da sad Friedrichsen ved sit Arbejde, ordnede 

 sine Fro og eftersaa, om Restemmelserne var rigtige. 



Da han i 1902 havde fyldt de 75 Aar og efter eget 0nske trak sig tilbage 

 fra sit Ernbede (1. November), kunde jeg samle Havens Funktionaerer og Arbej- 

 dere i Friedrichsens Rolig og her bringe ham en varm Tak for den Nidkanhed 

 og Pligttroskab, hvormed han i 34 Aar havde rogtet sit ansvarsfulde og besvaer- 

 lige Hverv, og da Rotanikere og Gartnere d. 11. Dec. s. A. indbod ham til et 

 Festmaaltid paa Skydebanen, da lod mange Ord fra de halvhundrede Mennesker. 

 der her var komne sammen, som viste, i hvilken Grad han havde vundet sine 

 Standsfasllers og Medarbejderes Hengivenhed og Agtelse. Mange skylder ham 

 ogsaa stor Tak for de Raad og Oplysninger og den Hjaelp, han med en aldrig 

 traettet Elskvaerdighed og Tjenstvillighed gav ud af sit rige Plantekendskab til 

 Enbver, der sogte til ham. Nu ved hans Dod skrev derfor ogsaa L. Helweg i 

 „Gartnertidende" de Ord, som jeg fuldtud kan tiltiwde: „Hans bramfri Faerd, 

 hans i Rund og Grund retta?nkende Karakter, hans Tjenstvillighed og hans 

 jaevne, sympativaekkende Fremtra?den skaffede ham mange Venner, ikke alene 

 blandt hans Kaldsfaeller, men ogsaa blandt Rotanikerne." 



De sidste fire Aar af sit Liv levede han som Privatmand i sin Villa paa 



Frederiksberg, hvor han havde sin egen lille Have at sysle med. Endnu mellem 



Jul og Nytaar 1906 modte jeg ham i Rredgade, ganske rask og livlig som altid ; 



et Par Uger senere (16. Januar) lagde en heftig Lungebetasndelse den snart 



80-aarige Mand i Graven; han dode i den samme tidlige Morgentime som Rostrup. 



Hans Hustru, en Son og to Dotre overlever ham. 



1891 blev han Ridder af Dannebrog. 



Eug. Warm ing. 



UdvalgetTfor Naturfredning. 



Dette Udvalg, som oprettedes i 1905 (se Rot. Tidsskr. Rd. 27. p. XXIV), 

 har til Opgave indenfor Danmark at soge saavel enkelte Plante- og Dyreformer, 

 der spiller en Rolle i Landets Natur eller Historie eller af anden Grund frem- 



