AZ ATRIPLEX HORTENBE 15 



2. feketeszínű vertikális és 



2. feketeszinü horizontális. 



A sárgaszínű vertikális magvat előbb ismerték, mint a 

 feketét, mert Gaertner (8) nagy munkájában is az előbbi ala- 

 kot látjuk leírva és lerajzolva. Ennek a munkának a megjele- 

 nése idején pedig a vertikális magvak kétalakúságát még nem 

 ismerték. 



Az újabb vizsgálatok szerint még egy negyedik alakot is 

 meg kell különböztetnünk, amely azonban nem olyan gyakori, 

 mint az előbbi három. Többnyire az Atriplex hortensé-n találtam. 

 A magvaknak ez az ujabb formája a : 



4. sárga színű horizontális, 

 amely jóval nagyobb, mint a neki megfelelő feketeszinü. 



Ugyanezt az alakot az Atriplex hortensé-n B e c k e r (1) majd 

 legutóbb C h n F r. (3) is megtalálta. 



A horizontális és vertikális alakok között ritka esetekben 

 átmeneti formák is jelentkeznek, melyekről azonban majd csak 

 a részletes tárgyalás során fogok szólni. 



A magvak heteromorfiáját a termés külső habitusában is 

 fel lehet ismerni, mert a parikarpiiim fala rendkívül vékony, a 

 magvakra egészen rásimul és ennek következtében a mag és a 

 termés között nem nagy a különbség, sem a külső habitus, sem 

 a nagyság, sem a szin tekintetében. A fekete magvak lakkozott 

 fekete színe a termésfalon keresztül szürkésfekete színűnek lát- 

 szik. Ilyen módon a magvak minden egyes alakjának egy-egy 

 terraésforma felel meg. 



Az eddigi vizsgálatok még mindig nem világítják meg 

 kellően az Atriplex-ek heterokarpiáját, és evégből nem lesz feles- 

 leges, ha alábbiakban beszámolok vizsgálataimról és kísérleteim- 

 ről, melyeket négy éven át részben a budapesti k, m, tud. egye- 

 temi növénytani intézetben és növénykertben, részben pedig 

 Czegléden végeztem. 



A kultúrákhoz szükséges magvakat dr. Mágo c sy-Dietz 

 Sándor egyetemi tanár úr és Schneider József egyetemi 

 kertész úr szíves közbenjárásával a különböző botanikus kertek- 

 ből szereztem be ; az irodalmi adatok birtokába dr. Mágocsy- 

 Dietz Sándor egyetemi tanár úrésdr. Kövessi Ferencz 

 főiskolai tanár úr szívessége folytán jutottam. Nagybecsű támo- 

 gatásukért fogadják e helyen is köszönetemet. 



A termésalakok leírása. 



Feltűnés dolgában a vertikális terméseknek jut az elsőbb- 

 ség. A horizontális terméseket csak közelebbi vizsgálat révén 

 sikerül megtalálnunk, mert az előbbiek sokszor teljesen eltakarják. 



A vertikális termést két oldalról egy-egy nagy, az előleve •• 

 lekből fejlődött buroklevél takarja, melyek széleikkel egymáshoz 



