A2 ATRIPLEX HORTENSE 



23 



Másként áll a dolog, ha a sárga- és feketemagvúság tekin- 

 tetbevételével vizsgáljuk a termések helyzetét. Itt azonban a 

 horizontális alakokat a vertikálisaktól elkülönitve tárgyaljuk. 

 Elsősorban lássuk a vertikális terméseket, 



C 1 o s a vertikális magvak kétalakúságának ismertetése 

 kapcsán külön kiemeli, hogy a sárga- és feketemagvú termések 

 elhelyezésében semmiféle viszonosságot sem tudott megállapítani, 

 C 1 s bizonyára nagyon kevés megfigyelési adatra támaszkodha- 

 tott, mikor ezt a véleményét megalkotta, mert beható vizsgálat- 

 tal éppen az ellenkezőjére kellett volna jutnia. 



Az elhelyezésben vonatkozás megállapítására alaposan át- 

 vizsgáltam az egész növény és az egyes termésfürtök különböző 

 tájáról vett füzéreket. Azután megállapítottam a sárga- és a 

 feketemagvú terméseknek a füzéren való helyét és mindegyiknek 

 külön-külön a számát. Voltak a füzérek között olyanok, amelye- 

 ken valamennyi vertikális termés sárgamagvú, másokon ellen- 

 ben valamennyi feketemagvú volt. A füzérek legtöbbjén a sárga- 

 és a feketemagvúak együttesen fordulnak elő. 



Az utóbbi füzéreken a sárgamagvú termések mindig a 

 füzér csúcsi vége felé helyezkednek el, a feketemagvúak ellen- 

 ben a bázis közelében találhatók. Összehasonlítva az egy füzé- 

 ren lévő sárga- és feketemagvú termések viszonylagos számát, 

 igen nagy ingadozást fogunk találni. Egyik füzéren több a sárga- 

 magvú, másikon a feketemagvú. Ritka esetekben egyenlő a ketta 

 száma. A sárga- és feketemagvúak arányában az összes fokoza- 

 tokat megtalálhatjuk a tiszta sárgamagvú és a tiszta feketemagvú 

 füzérek felé. 



Vizsgáljuk meg egy fejlettebb termésfürt valamennyi füzérét 

 és hasonlítsuk össze a magvak arányát. A csúcs közelében léva 

 füzéreken a sárgamagvúak uralkodnak és a feketemagvúak vagy 

 teljesen hiányoznak, vagy pedig nagyon csekély számmal vannak 

 képviselve. A termésfürt alsóbb ágain az utóbbiak emelkednek 

 túlsúlyra. Megesik azonban az is, hogy az egész termésíürtön 

 alig találunk feketemagvú termést, mig másokon majdnem kizá- 

 rólag az utóbbiak fordulnak elő. A fürtön tehát a termések elosz- 

 lásának ugyanaz a módja található, mint a füzéreken és a rajta 

 lévő sárga- és feketemagvú termések arányának változása min- 

 dig a helyzettel van kapcsolatban. Egy-egy oldalágon számos 

 fürt van és ezek közül az a legnagyobb, a mely az ág csúcsát 

 foglalja el, a többi az ág alapja felé fokozatosan kisebbedik. 

 E fürtök helyzete és a magvak minősége között a következő 

 összefüggést találtam : a fehérmagvúság aránylag legkifejezettebb 

 az ágak csúcsálló fürtjén, a csúcstól lefelé fokozatosan elmosódó 

 és rovására a feketemagvúság válik mindinkább uralkodóvá. 

 Ugyanezt a viszonyt állapíthatjuk meg a legmagasabb fokon, t. i. 

 az oldalágak helyzetével való vonatkozásban. A legalsó oldal- 

 ágakon sokszor kizárólag feketemagvú termést találtam, a maga- 

 sabbakon fekete- és sárgamagvúakat a magasságnak megfelelő 



