AZ ATRIPLEX H0RTEN8E 



33 



A lazafürtü, kistermetű példányok a nyár elején csírázott 

 magvakból fejlődnek főképen akkor, ha a talaj állandóan száraz. 

 A nyári meleg ós a vízhiány sietteti a virágok fejlődését, amely 

 körülmény a vegetatív növekedés rovására történik. Nagyobbszámú 

 termés csak a főszár csúcsán fejlődik. 



A magvak minősége és a növény termete között mutatkozó 

 összefüggés C o h n kísérleteiben éppen ellenkező formában nyil- 

 vánult meg.^ Szerinte a nagynövésű, jól táplált 2 méter magas 

 egyéneknek összes termésalakjai majdnem kivétel nélkül sárga- 

 magvúakká fejlődtek, rosszul táplált apró példányokon, ellenben 

 a termések többsége feketemagvú lett. Első és második kísér- 

 letében nőtt erőteljesebb példányok magvainak számarányáról 

 sajnos nem közül pontos adatokat, aminek alapján valószínűnek 

 tartom, hogy nem vette figyelembe a növényen fejlett összes 

 mag\'akat, hanem valószínűleg csak néhány csúcsálló fürtre volt 

 tekintettel, amelyekről fentebb kimutattam, hogy rajtuk többnyire 

 a sárgamagvúság dominál. Ha az alsóbb oldalágakon lévő für- 

 töket is figyelembe vette volna, bizonyára talált volna nagy szám- 

 mal feketemagvú terméseket is, amelyekről kimutattam, hogy a 

 szár alf;óbb régióin helyezkednek el. 



A termés fejlődése. 



Virágzás után a vertikális termések tűnnek fel először gyorsan 

 fejlődő burokleveleik révén. A horizontálisak jóval később jelent- 

 keznek. A termésfürtök is igen korán kezdenek kialakulni olyan 

 módon, hogy a vertikális termések az alaptól kiindulva csúcs 

 felé tartó sorrendben indulnak növekedésnek. A még fiatal 

 termésfürt füzérein a vertikális termések buroklevelei a csúcs 

 felé haladó sorrendben fokozatosan kisebbedők és ebben a kor- 

 ban nem is lehet még eldönteni, hogy melyik lesz a sárga, 

 vagy a feketemagvú termés. Sőt valószínű, hogy a magvak ebben 

 a korban még teljesen indifferens állapotban vannak, amiről majd 

 a későbbiek folyamán lesz szó [v. ö. Cohn (3) 88 old.], 



A fejlődés későbbi stádiumában a buroklevelek nagysága 

 tekintetében lényeges változás tapasztalható. A füzérek csúcsa 

 közelében lévő termések buroklevelei jóval nagyobbakká lesznek, 

 mint az alsóké, holott kezdetben fordítva állott a dolog. Ez az 

 állapot annak a kifejezője már, hogy a magvak minőségének 

 előbb említett indifferens állapota megszűnt, mert a csúcsok köze- 

 lében lévő nagyobb buroklevelű termések mindannyian sárga- 

 magvúak lesznek és az alapok táján található kisebb burokleve- 

 lúek fekete magvakat fejlesztenek 



A termés érésére vonatkozóan is érdekes tapasztalatokat 

 szereztem. Az akropetális fejlődési sorrend alapján azt várnók, 



' Cohn, (3) 81—84. old. 1—4. kísérlet. 



Botanikai Közlemények 1—2. füzet. 3 



