84 t FUCSKÓ M. 



hogy az érési sorrend követni fogja a fejlődésben tapasztalt 

 csúcs felé haladó irányt. A valóságban fordítva áll a dolog, mert 

 az éredés jelei a csúcsokra jutott nagy buroklevelű vertikális 

 terméseken jelentkeznek először. Az érési folyamat azonban nem 

 száll le a bázis felé megszakítatlan fokozatban, hanem a fekete- 

 magvú termések felső határán megszakad, miáltal a sárgamag- 

 vúak korábbi érése határozottabb formát ölt. A feketemagvúak 

 teljes érése később következik be. A sárgám agvúakon mutatkozó 

 érési jelenségek abban nyilvánulnak meg, hogy a buroklevelek 

 elveszítik zöld színüket, megsárgulnak és elhalnak. A feketemag- 

 vúak burokleveleinek elsárgulása jóval későbben kezdődik. 



Kérdés, vájjon a magvak a buroklevelek sárgulása kezde- 

 tén az érettségnek minő fokán vannak. A sárga magvakban lévő 

 magfehérjf ebben a korban még dúsnedvű és azt a benyomást 

 kelti, mintha még éretlen volna. A fekete magvak magfehérjéje 

 ugyanekkor már egészen tömött, kevés nedvet tartalmaz, jóllehet 

 a termésburok ekkor még egészen zöld, érettsége tehát jóval 

 előrehaladottabb stádiumban van, mint a sárga magvaké, mert 

 éredése kezdete is korábbi, mint az utóbbiaké. 



A sárga- és feketemagvú termések érésében tehát a követ- 

 kező különbségek állapíthatók meg: 



A feketemagvúak éredése a fejlődési sorrendnek megfele- 

 lően korábban indul meg. mint a sárgamagvúaké és az egész 

 folynmat lassú haladással a teljes érettségben ér véget. Ezzel 

 szemben a sárga magvak éredése későn indul meg és a csak 

 rövid ideig tartó lassú érési folyamatra hirtelen beálló elszára- 

 dás következtében az érettségnek teljes fokára el sem juthatnak. 

 A sárgamagvak fejlődése tehát ismeretlen belső okok kényszerítő 

 hatására nem fejeződhetikbe. Támogatja ezt a felfogást a maghéj 

 anatómiai szerkezete, a keményítőszemek és az egész magfehérje 

 laza szerkezete és végül a termésburoknak idöelőtti elsárgulása. Az 

 utóbbi jelenség akkor áll be. mikor a termésnek a táplálásban 

 való részesedése megszűnik. A táplálás megszűnte a mag további 

 fejlődését megakadályozza és ilyen módon a további jelensége- 

 ket sem tekinthetjük az éredés jeleinek, hanem egyszerűen elszá- 

 radásnak. 



Az elmondottak értelmében a sárgaszínű magvakat éretlen 

 magvaknak kell minősítenünk. 



Ilyen értelmezéssel a magvak minőségére alapozott hetero- 

 karpia is egészen új világításban tűnik elő. A feketemagvú 

 termésekben a mag teljesen beérik, a sárgamagvúakban éretlen 

 marad és ez az utóbbi körülmény megakadályozza a mag teljes 

 kifejlődését. Ha a sárga magvak időelőtti kényszerérése be nem 

 következnék, joggal föltehető, hogy a keményítőszemek és a 

 magfehérje a fekete magvakéhoz hasonló tömöttségűre fejlődnek, 

 továbbá a maghéj sejtjeinek fala is megvastagodnék és meg- 

 keményednék, sőt még szin tekintetében is a fekete magvakon 

 tapasztalt sajátságokat öltene magára. 



