XZ ATRU'LMX HORTKNSE 



37 



o. sz. táblázat. 



Név 



-a 



■n 



03 



.03 ; 



s s 



o o 



03 — 



SS 



> N 



•a> ^ C 



^ a 

 o r 



< 



03 



O 

 J3 



iVert. termések 

 száma 



a 



03 



u 



rA > 



Horizontális 

 termések sz. 





r- > 



c2P 



■?5 



3 

 4 

 5 

 6 

 7 

 8 

 9 

 10 



Atriplex hortense 



Atriplex hortense 

 f. rubra 



7o 

 90 

 90 

 112 

 114 

 130 

 140 

 128 

 225 

 195 



310 



238 



261 



678 



436 



192 



242 



1360 



2903 



3646 



238 



278 



300 



807 



410 



4369 



3036 



2721 



10515 



12954 



1-30 

 0-85 

 1'60 

 0-84 

 1-06 

 044 

 0-79 

 0-49 

 0-27 

 0-28 



207 



257 



293 



778 



385 



3449 



2466 



2367 



9242 



12033 



98 

 96 

 86 

 98 

 100 

 30 

 60 

 48 

 15 

 11 



77 



86 

 100 

 100 



80 

 100 



88 

 100 

 100 

 100 



A táblázat 1 — 7. sz. tétele az A. hortense-ve vonatkozik, 

 melyek 1 — 5. sz. példányai kisebbtermetüek és lazafiirtűek vol- 

 tak. A lombfelülethányados ez utóbbiakon nagyobb (0 84 — l'GO 

 cm"^) mint a 6 — 7. sz. erőteljesebb növésű és töniöttfürtű egyé- 

 neken (0'44 — 0"79 cm^). Ha ezek alapján összehasonlítjuk a sárga- 

 és feketemag'vú termések számát, amiről a táblázat jobb oldalán 

 a vertikális és horizontális termések szerinti eloszlásban százalé- 

 kos kimutatást készítettem, kitűnik, hogy legalább is az első öt 

 esetben a vertikális sárgamagvú termések nagyobb arányban 

 vannak képviselve, mint a 6 — 7-ben. Ugyanezt az összefüggést 

 a horizontális termésekre nem lehet teljes határozottsággal meg- 

 állapítani. 



A 8—10. sz. rovat A. hortense f. rw&ra három példányára 

 vonatkozik, melyek közül az első kisebbnövésű és lazafürtü, a 

 második és harmadik nagyobbtermetű és töniöttfürtű példány volt. 

 Az elsőnek lombfelülethányadosa 049 cm- és az utóbbi kettőé 

 0*27 — 0"28 cni^. A horizontális termések magvai mind a három 

 egyénen feketék és ennek következtében az összehasonlításban 

 csak a vertikális termések szerepelhetnek. Ez utóbbi termések 

 közül a 8. számún 487,,, a 9. számiín 157o és a 10-iken llVo 

 sárgamagvií. 



A felsorolt példák tehát azt látszanak igazolni, hogy a 

 lombfelülethányados nagyobbodása a sárgamagvúságra elömoz- 

 dítóan hat. 



