40 t KUCSKÓ M. 



E táblázatot és a róla készült grafikont a 2. sz. táblázattal 

 és a neki megfelelő grafikonnal (10. kép) kell összehasonlítani. 

 Az összehasonlításból mindjárt első pillanatra feltűnik, hogy a 

 hernyórágta példány terméseinek nagyobb százaléka sárgamagvií, 

 mint az érintetlen állapotban nőtt növényen és különösen az a 

 feltűnő, hogy a horizontális termések között is fejlődtek sárga- 

 magvúak, minőkkel e vörösszínű változaton a normális esetekben 

 csak igen ritkán találkozunk. A vertikális termésekről készült 

 grafikonon azt az eltérést tapasztaljuk, hogy a sárgamagvúak 

 "/„-OS minimuma az alulról számított 6-ik oldalágon van, míg a 

 normális példányokon a legalsó oldalágakon találtuk. A hatodik 

 oldalág alatt a sárgamagvúak dominálnak, holott a normális eset- 

 ben e helyen mindig a feketemagvú termések vannak túlsúlyban. 

 Nem szenvedhet tehát kétséget, hogy a magvak minősége a táp- 

 lálás mértéke szerint alakul ki. 



Egy másik példányon a termésalakok a következő szám- 

 arányban fejlődtek. Kifejlődött összesen 672 drb termés, melyek 

 körül 604 drb vertikális és 68 drb horizontális. A vertikálisok- 

 nak 97" /„-a sárgamagvú és 3'Vo-a feketemagvú. A horizonti'ilisak 

 közül 92"/o sárgamagvú és 87n feketemagvú. A lombfelülethá- 

 nyados 1"12 cm'^ 



Hasonló eredményeket számos más esetben is konstatál- 

 hattam, melyekről azonban pontos feljegyzést nem készítettem. 



Az ismertetett példák alapján mesterséges beavatkozások- 

 kal könnyű lesz odahatni, hogy a lombfelülethányados nagyob- 

 bodjék. Nem mellékes azonban, hogy ezeket az operatív beavat- 

 kozásokat mikor végezzük. Nagyon korai csonkítással nem érjük 

 el a célt, mert a növény a megmaradt termésfürtökuek túlerős 

 fejlődésével pótolni képes az elveszett részeket. A virágok ugyanis 

 olyan nagy számmal fejlődnek, hogy nagy részük normális viszo- 

 nyok között abortálódik, mert a növény nem rendelkezik annyi 

 táplálóanyaggal, hogy valamennyit kifejleszthetné. Csak abból 

 a virágból lesz termés, amely helyzeténél fogva a továbbfejlő- 

 désre elegendő tápláló anyagot kap. A nagyon korai operáció 

 tehát sohasem hozza meg a kívánt eredményt, mert a normális 

 viszonyok között abortálódó tartaléktermések fejlődésnek indulnak 

 és aszerint, amint a csonkítás révén kisebb- vagy nagyobbszámú 

 termés távolittatott el, az elvesztettek száma vagy teljesen, vagy 

 legalább is javarészben pótlódik. Az operáció akkor hozhatja 

 csak meg a várt eredményt, ha a tartaléktermések abortusa után 

 foganatosíttatik, tehát körülbelől abban az időben, mikor a ver- 

 tikális termések buroklevelei 3—4 mm. hosszúságúak. De még 

 Így is igen nagy mértékűnek kell lenni a csonkításnak, mert a 

 növény pótló képessége folytán új virágok is fejlődhetnek, még 

 pedig tekintélyes számmal. 



Viszont a túlkései operáció nyomán sem következik be a 

 várt hatás, mert a növekedés befejeztével a termés karaktere 

 teljesen kialakul, amin azután változást előidézni nem lehet. 



