AZ ATRII'LKX HORTENSE 43 



A táblázat 1 — 4. sz. tétele az .4 hortense f. rubra négy pél- 

 dányára vonatkozik, melyeken a vertikális magvaknak 86 — 99"/o"^ 

 sárgaszínű és a horizontálisak közül 3 — 657o ^ sárgaszínű. Ha 

 összehasonlítjuk ezeket az eredményeket az érintetlen állapot- 

 ban nevelt példányokkal (1. sz. táblázat) a sárgamagvúságnak 

 határozott gyarapodását fogjuk tapasztalni, jóllehet az összeha- 

 sonlításban nem az egész növényre kiszámított átlag, hanem 

 csak a csúcsálló fürtön talált eredmények íiz irányadók. De még 

 így is nagymérvű haladás látszik a sárgamagviíság felé, külö- 

 nösen, ha a horizontális terméseket vetjük össze, mert a leirt 

 érintetlen egyéneken sárgaszínű horizontális magvak egyáltalán 

 nem fejlődtek. 



A táblázat 5 — 6. sz. pontja az A. liortense-nek az előbbi- 

 ekhez hasonlóan nevelt két példányáról számol be, melyek a 

 4. sz. táblázatban ismertetett érintetlen példányok közül csak a 

 11. és 12. sz.-val hasonlíthatók össze, mert termet dolgában 

 csak ez utóbbiakkal egyeznek meg. 



Az előbbiekkel azonos kísérleteket az A. nitensen szintén 

 végeztem, minthogy ezen a terméseknek igen nagy számát hagy- 

 tam meg, a sárgaszínű magvak nem jutnak olyan magas fokú 

 túlsúlyra, mint az előző példákon (7. sz. táblázat, 7—8. sz. 

 tétel). Sárgamagvú horizontális termések csak az egyik esetben 

 fejlődtek, de amely körülmény egymagában is elegendő bizo- 

 nyíték arra, hogy az operáció a sárgamagvúságra elöinozdítóan 

 hatott, minthogy az érintetlenül nevelt példányokon a horizon- 

 tális termésekben lévő magvak a legritkább esetek kivételével 

 mindig feketeszínűek. 



Az A. nitens igen erős és terebélyes példányain a főszár 

 csúcsán és az alatta álló igen rövid oldalágakon, továbbá a leg- 

 hosszabb oldalágak csúcsálló fürtjein hagytam meg a termést, a 

 növény többi részéről még igen fiatalon valamennyit eltávolítot- 

 tam. Az ilyen módon nyert eredmények a sárgamagvúságra való 

 hajlamot még kevésbbé fejezik ki, mint az előbbiek, mert a 

 megmaradt termések száma tetemes. így például egy 3 méternél 

 magasabb terebélyes termetű növényen az operáció után 99070 

 drb termés fejlődött ki, ami a vele egyenlő termetű érintetlen 

 példány termésének körülbelül V;)-ad része. Horizontális termései 

 mind feketemagvúak voltak, a vertikális termések közül pedig: 

 79'Vo sárgamagvú és 21'Vo feketemagvú volt. Ezzel szemben az. 

 érintetlen példány csúcsálló fürtjében a vertikális terméseknek 

 48'7o-a sárgamagvú és 527o-!i feketenmgvú, vagyis az operáció 

 a sárgamagvúságra ebben az esetben is kedvezően hatott. 



III. kísérlet, 



A termés számának csökkentése még kevésbbé hat ki a 

 magvak minőségére akkor, ha a termésnek csak a felét távo- 

 lítjuk el. Itt az operáció kétféleképpen történhetik, vagy úgy, 

 hogy minden második oldalágat és legfelül a csúcsálló fürtöt ha- 



