44 t FüCSKÓ M. 



sonló módon fele termésétől megfosztjuk, vagy pedig úgy, hogy 

 a termésfiirtöket minden második levél hónaljából leoperáljuk. 

 Az A. nitens-nek egy 280 cm magas karcsú termetű pél- 

 dányáról pontos adatokat állítottam össze, melyek szerint a ki- 

 fejlődött 84,937 drb termésből 26,366 vertikális és 8,571 hori- 

 zontálissá lett. Az utóbbiak mind feketemagvúak, a vertikáli- 

 saknak 327,)-a sárgamagvú és 68"/„a feketemagvú. Megjegy- 

 zendő, hogy az operáció igen korán történt és ennek következ- 

 tében az eltávolított termések jelentékeny része pótlódott, de 

 még így is feltűnő, hogy a sárgamagvúak számában semmi 

 emelkedés nem mutatkozik. 



IV. k í s é r 1 e t. 



A termés feleszámának eltávolítása még a következőkben 

 ismertetendő módon is lehetséges. 



Az A. Jiortense f. ruhra 2 m magas tömöttfürtű példánya 

 fiatal korában valami okból csúcsát elvesztette és ennek követ- 

 keztében szára alul a föld színéhez közel két egyenlő ágra 

 oszlott. Nem sokkal a virágzás után az egyik ágáról az összes 

 termést eltávolítottam, a másikon meghagytam valamennyit. 



A termést viselő ágon a leirt beavatkozás hatásaként a 

 túltáplálás bekövetkezésére számítottam. A túltáplálás jelei azon- 

 ban elmaradtak, mert sem a levelek, sem a termésburok előle- 

 velei nagyobbakká és vastagabbakká nem fejlődtek, mint ami- 

 nőket a normális esetekben láttam. A másik ágon ellenben, me- 

 lyen a termés fejlődését megakadályoztam, a levelek nagymér- 

 tékben megvastagodtak és elhúsosodtak és lemezükön a túlhaj- 

 tott növekedés miatt a nagyobb erek közötti részeken erős gyű- 

 rődések támadtak. Azonkívül az ág csúcsa közelében a levelek 

 és a szár egyes pontjain szirupsűrűségű cukros nedv vált ki. 

 Mindezek a táplálék nagymérvű túltengésének leghatározottabb 

 jelei. Vagyis az asszimiláták megmaradtak keletkezésük helyén 

 és nem járultak hozzá a másik ág és a rajta fejlődő termések 

 táplálásához. Nagyon valószínű tehát, hogy termések túltáplálá- 

 sában más módszerrel sikeresebben járhattunk volna el. 



Hasonló jelenségeket más esetekben is láttam. Az összes 

 oldalágakban és általában az egész növényben megvan az a 

 tulajdonság, hogy az asszimiláták a csúcsok irányában vezettet- 

 nek el legkönnyebben és leggyorsabban. Annál nagyobb mér- 

 tékben van meg ez a sajátság valamely ágban, minél fejletteb- 

 bek a méretei a rajta lévő másodrendű ágakhoz és a főszárhoz 

 képest. Ebből következik, hogy a terebélyes növésű példányok 

 legnagyobb oldalágaiból aránylag igen kevés asszimilált tápláló- 

 anyag vándorol el a főszár csúcsa felé, ha előbbiekről az ösz- 

 szes fiatal termést eltávolítottuk is. Ez az oka, hogy az I. kísér- 

 letben utolsónak leírt A. nitens terebélyes példányának leghosz- 

 szabb oldalágain szintén meghagytam a csúcsálló fürtöket, ame- 



